s:. 451 



Os frontale (Fig. 16, f) var høiere end sædvanligt, men neppe bredere. Del 

 stod frern som en flad Halvkugle og bestod af to Halvdele, som helt igjennem vare adskilte, 

 og som man kunde bevæge mod hinanden. I hver Halvdel udstraalede Benstraalerne fra 

 Tubera frontalia til alle Sider, især dog tydeligst opad. Der var ingen Grændse mellem 

 Pars perpendicularis og borizontalis , hvorfor man heller ikke kunde skjelne nogen Margo 

 supraorbital ; dog var Benets nederste Rand lykkere end den øvrige Del og dannedes af 

 lutter nedadvendende, korte, stærke Benstraaler. Der fandtes en lille Incisura ethmoidea, 

 gum i an g g 3mm j 3rPC ] ) fyidt med Levninger af den bruskede Pars cribrosa. 



Os sa temp o ral i a. Pars squamosa (Fig. 16, c) havde en normal Størrelse og 

 Form. Pars petrosa (Fig. 16, b) syntes i det hele stærkt forbenet og laae mere paatvers 

 end ellers, idet den ligesom havde fulgt Ala magna i dens Dreining fortil og indad. 

 Foramen auditivum internum var stort, ovalt paatvers og vendte opad og indad. Canalis 

 semicircularis superior og Fossa subarcuata vare stærkt fremtrædende; Fossa vendte skraat 

 indad, opad og fortil. 



Ossa zygomatica. Processus maxillares slrakle sig ind mod Legemets Midtlinie, 

 saa at der kun var et Mellemrum mellem dem af 3 mm . 



Ossa maxillaria superior a vare stærkt deprimerede; deres øverste Flade dan- 

 nede en Trekant med Spidsen bagtil og med en markeret Længdelinie i Midten; denne 

 Trekant kom tilsyne i Bunden af den rektangulære Aabning, som dannedes af de forenede. 

 Fissuræ orbitales superiores. Foramina infraorbitalia vare smaa; Mellemrummet mellem 

 dem udgjorde 8 mm . Paa Legemets nederste Flade var der fem fremspringende Cristæ. 

 Der var kun 3 Incisivi; den midterste var doppelt saa stor og bred som de udvendige; 

 udenfor Incisivi fandtes de normale Canini og Molares. 



Ossa lacrymalia vare meget smaa og sammenvoxne med Ossa maxillaria supe- 

 riora, saa at man ikke nøie kunde skjelne deres Begrændsning. Bag Spidserne af Ossa 

 zygomatica dannedes en enkelt Fordybning i Legemets Midtlinie, repræsenterende Fossa 

 lacrymalis. 



Ossa palatina bleve kun undersøgte ovenfra, hvor de viste sig sammenvoxne 

 med Ossa maxillaria superiora. 



Os sphenoideum. Lamina perpendicularis sellæ turcicæ, som ved en dyb og 

 med Brusk udfyldt Fure var adskilt fra Pars basilaris, var lille, og Sella kun angiven ved 

 en lille afrundet Ophoining, paa hvis Sider der fandtes en lignende Ophøining som Antyd- 

 ning af den tidligere bruskede Processus alaris. Hele denne Del af Corpus var komprimeret 

 og fuldstændigt forbenet. — Ala magna (Fig. 16, dl var forøget i Størrelse og dreiet saa 

 stærkt fortil og indad, at de to Rande, som begrændsede Fissuræ orbitales, løb parallelt 

 og dannede et rektangulært Rum af 15 mm Længde og 5-6 mm Brede, hvori Dura mater var 

 udspændt. Efterat Dura mater var fjernet tilligemed en Del Fedtvæv, stødle man fortil paa 



