454 88 



Os occipitale var ved en stærkt fremstaaende Proluberantia occipitalis externa 

 (Fig. 17, b) delt i to omtrent ligestore Halvdele, hvoraf den nederste var flad, tyndere end 

 den øverste Halvdel, afrundet nedentil, hvor den i Midten stødte til den normalt udviklede 

 Membrana spinoso-occipitalis, til Siderne til den stærkt forbenede Pars occipito-mastoidea 

 (Fig. 17, a). Den øverste Del af Squama var hvælvet bagtil og havde i sin øverste Rand et 

 normalt Udsnit for Fontanella triangularis. Gondyli (Fig. 20, udenfor a) vare normale, Pro- 

 cessus mastoideus godt antydet. Foramen magnum var normalt, ligesaa de to Grene fra 

 Pars condyloidea med Foramen condyloideum anterius, som stødte til Siderne af Pars ba- 

 silaris (Fig. 19, b, Fig. 20, a). Denne Del, som var trapezoidal og midtveis Il mm bred og 

 gmm nø j 5 var norma ij (] e tte var derimod, som vi ville linde, ikke Tilfældet med den ovenfor 

 Pars basilaris liggende og til Os sphenoideum horende Del, som ender med Lamina per- 

 pendicularis sellæ turcicæ. Sinus transversus var stærkt udtalet. 



Ossa parietalia (Fig. 17, c, Fig. 18, d) vare meget stærkt udviklede, især paa 

 Bekostning af Os frontale, som de med deres forreste Rand overalt ragede frem foran og 

 trykkede sammen; dog er det muligt, at Forskydningen fremad for en Del skyldtes Præpa- 

 rationen. Deres største Tverdiameter var 55 mm , deres største Længdediameter oventil 60 mm , 

 deres mindste Længdediameter nedentil 40 mm . Ved Angulus inferior og posterior fandtes 

 en lille Fontanelle, men derimod ingen ved Angulus inferior et anterior. Den straaleformige 

 Bygning fra Tubera parietalia var stærkt udpræget. Sinus longitudinalis var kun svagt 

 udviklet. 



Os frontale var sammensat af to Afdelinger, en øverste og en nederste, som 

 vare forenede ved en takket Sutur. De tvende Afdelinger vare ikke blot adskilte ved den 

 paatvers gaaende Sutur, men ogsaa forskjellige paa Grund af Bensubstantsernes L'dseende. 

 Den øverste Afdeling (Fig. 17, d, Fig. 18, e, Fig. 19, g), som nærmest repræsenterede Pars 

 perpendicularis ossis frontalis dannede et enkelt, lancetformigt Stykke med en svag, enkelt 

 Tuber midtveis , hvorfra Benstraalerne udgik til alle Sider. Siderandene vare konvexe og 

 skjulte sig ind under den forreste Band af Ossa parietalia; den nederste Band var konkav 

 og forenede sig med den konvexe øverste Band af nederste Afdeling, idet dens takkede 

 Sutur lagde sig lidt foran sidstnævntes. Afdelingens største Brede var nedentil 31"™, dens 

 største Høide i Legemets Midtlinie 35 nun . Den nederste Afdeling (Fig. 17, e, Fig. 19, f), 

 som nærmest repræsenterede Margo supraorbitalis, var tyk, spongiøs og af mørk Farve. 

 Ogsaa denne Afdeling daunede et enkelt Stykke, og der var ikke noget Spor af Forening 

 at opdage i Midten; den var M™™ bred, midtveis var Høiden 6™™, udad til Siderne 

 var Høiden større. Dens øverste konvexe Rand stødte med sine Spidser til den 

 nederste takkede Rand af den øverste Afdeling. Dens nederste Rand var stærkere bøiet 

 og dannede fortil Benets enkelte Margo supraorbitalis , som vel var afrundet , men 



