460 94 



mellem Ørnene er mindre end sædvanligt, og Skillevæggen mellem dem mangler altid i det 

 mindste bagtil, fordi Primordialbruskens Pars ethmoidea er mere eller mindre ufuldstændig. 

 Hvert enkelt Øies Orbita er sædvanligt temmelig normal i Henseende til Form og Størrelse; 

 dog kan den ene Orbita være mindre end den anden. 



Naar der i Cyclopia findes et enkelt Øie, har det sin Plads midt i Ansigtet eller 

 endog nedenfor Ansigtets Midte; dette hidrører derfra, at Os frontale er blevet høiere, 

 medens samtidigt Ossa maxillaria superiora ere blevne sammentrykkede ovenfra nedad. Det 

 enkelte Øies Størrelse og Form er forskjellig efter Cyclopiens Grad. Orbitas forreste Rand 

 er hyppigt oval eller rektangulær med den største Diameter paatvers, dernæst firekantet med 

 afrundede Vinkler; den er sjeldnest ganske rund eller har en Høidediameter, som er større 

 end Tverdiametren. Skjøndt Orbitas Brede i Almindelighed staaer i direkte Forhold til 

 Graden af de to Øines og navnlig deres Hornhinders Sammensmeltning, er dette dog ikke 

 altid Tilfældet, og man kan træffe et enkelt, ganske rundt Oie i en bred Orbita. Undertiden 

 er der nogen Skjævhed tilstede, som svarer til den Mangel paa Symmetri, der kan findes 

 ved to forenede Corneae eller ved Corneæ, som ere adskilte ved en enkelt eller to Plicæ 

 semilunares, hvoraf den ene ligesom selve Corneæ kan være større end den anden. Mangelen 

 paa Symmetri i Orbita kan strække sig til de indenfor værende Ben og til hele Hjerne- 

 skallens forreste Parti. 



Øienlaagene kunne i Almindelighed ikke dække Øiet. Naar Øinene ere sammen- 

 smeltede, forenes ogsaa de to Øienlaags Tarsi, de øverste tidligere end de nederste, hvis 

 Sammenvoxning i Begyndelsen hindres ved Caruncula lacrymalis; udad forene de to Oien- 

 Iaag sig paa hver Side i en spids Canthus externus. Naar Øiet er enkelt, danne de fire 

 Øienlaag oftest en rhomboidalsk Spalte med fire Tarsi af større eller mindre Brede og 

 Tykkelse; Rhomboidens Vinkler ere afrundede oventil og nedentil, men tilspidsede til 

 Siderne eller forlængende sig udad i en dyb transversal Fure, der kan omgives af en tyk 

 Hudvold, som man i første Øieblik er tilbøielig til at ansee for en Fortsættelse af Øien- 

 laagene. Naar kun de øverste Øienlaag ere sammenvoxne, danne de en Bue, og Oien- 

 spalten bliver trekantet. Øienlaagsspalten staaer ikke altid i Forhold til Øieæblets Størrelse. 

 Papillæ lacrymales sees kun meget sjeldent eller ere blot antydede; Heyman 1 ) anfører et 

 Tilfælde med fire Taarepunkter. Caruncula lacrymalis er enkelt, kun sjeldent sporer man 

 en Fordopling; man kan træffe to Carunculæ men kun een Cornea, eller een Caruncula 

 med to Plicæ. Der kan findes Spor af to Øienbryn selv ved meget stærk Sammensmelt- 

 ning af Øinene. 



Heyman, vollkommener Monoculus; Deutsches Archiv für die Physiologie 1820, G, Tab. 5, Fig. 2 cid ; 

 Tegiiingcn er rigtignok ikke meget overbevisende. 



