462 96 



Snabelen er den forkrøblede udvendige Næse, der fra Begyndelsen er dannet som 

 en udvendigtfra indtrængende Blindsæk med enkelt eller doppelt Gang; Blindsækken er 

 bleven standset i sin Udvikling, og der er aldrig kommen nogen Kommunikation istand med 

 Mundhulen. Hvad der karakteriserer Snabelen som Næse, er den i samme indeholdte Brusk, 

 der udgjør en Del af Primordialbruskens Pars ethmoidea. Næsebrusken er en Fortsættelse 

 af Brusken til Lamina cribrosa; hvor sidstnævnte Brusk er tilstede, kan man uden Vanske- 

 lighed eftervise Overgangen enten med det blotte Øie eller ved Hjælp af Mikroskopet, naar 

 Brusklaget paa den beklædende Dura mater er meget tyndt. Men i andre Tilfælde er For- 

 bindelsen afbrudt, naar Lamina cribrosa fuldstændigt mangler, og Næsebruskens Karakter 

 kan da kun erkjendes efter Analogien med de Tilfælde, hvor Lamina cribrosa er tilstede. 

 Snabelens Betydning er ikke blot i ældre 1 ), men ogsaa i nyere Tid (Gramshav) bleven 

 miskjendt i den Grad, at man ikke blot sammenlignede den med, men ligefrem antog den 

 for at være en med Præputium og Urethralmunding forsynet Penis, ja der er endog Iagt- 

 tagere, der, som Geoffroy Saint-Hilaire 2 ) siger, antog en Misdannelse af Hagen for Testikler 

 «et out fini par découvrir dans la face un appareil génital complet'). Ogsaa hersker der 

 endnu urigtige Forestillinger om Snabelens Betyduing med Hensyn til den Plads, den indtager. 

 Saaledes har det aldeles ikke været klart for Panum 3 ), at et hos et cyclopisk menneskeligt 

 Foster "i Midten af Panden, over de sammensmeltede Øine, blødt, tapformigt Legeme, som 

 sidder fast paa en Stilk, og som i den fortykkede Ende undertiden viser en blind For- 

 dybning», er den forkrøblede Næse ; thi han siger i den Anledning, at ved Cyclopdannelsen 

 «ikke blot det Parti af Næsen, som skulde ligge mellem begge Øinene, mangler, men at 

 der heller ikke under Øinene, mellem dem og Munden, findes noget Spor til Næse.» 

 Under Øinene vil man rigtignok forgjæves hos Cycloper med eet Øie søge efter en Næse, 

 og Tiedemann 4 ) og derpaa Huschke 5 | have for lang Tid siden efterviist Usikkerheden af de 

 Tilfælde, hvor man har antaget en Snabel under Øiet. Saadanne Tilfælde kunne forklares 



') G. G. Plouquet (observationum medicarum pentas; Nova acta acad. Cæs. Leop. -Carol. 1791, 8, 

 Scholioii Pag. 26) siger: -Figuram mentutæ virilis exacte referons, quia et præputii species aderat 

 cum Perforationen 



2 ) J. Geoffroy Saint-Hilaire, traité de tératologie 1836, 2, Pag. 408. 



3 ) P. L. Panum, Nordiskt medicinskt Archiv 1869, 1, Nr. 1, Pag. 17. (Im et 6 Uger gammelt cyclopisk 

 Foster siger han Pag. 19, «at Pandelappens normale Udvikling er udebleven, og den er reduceret til 

 den lille Tap, som har sit Sæde over Øinene. » Hos et andet cyclopisk Foster (Pag. 20) mangler 

 Tappen, »saaledes at Pandelappen her aldeles ikke synes at være kommen til Udvikling." Den af 

 ham saakaldte Tap (Snabelen] udvikler sig ikke udelukkende af Pandelappen, saaledes som han an- 

 tager. Cfr. A. Kolli ker, Entwicklungsgeschichte des Menschen und der höheren Thiere 1879, 

 Pas. 466. 



') F. Tiedemann. Beobachtungen über Missbildungen des Gehirns und seinen Nerven; Zeitschrift 



für Physiologie von F. Tiedemann, G. K. und L. C. T reviranus 1824, I, Pag. 93. 

 5 ) IC. Huschke, Meckels Archiv 1832, Pag. 38, 42. 



