470 104 



Os maxiilare inferius. 



Delte Ben, som hos Dyr kan være bøiet baadformigt opad, er hos Mennesket i det 

 hele normalt og altid godt udviklet; kun maa det bemærkes, at der ofte er Fremstaaenhed 

 af den nederste Rand eller af hele Underkjæben, som fortil kan danne en spids Vinkel; 

 Fremstaaenheden er dog for en Del relativ , naar Overkjæben er forkortet. Tænderne ere 

 normale. Ansigtets skraa Proul er allerede berørt ovenfor, ligesaa Forandringen i Stillingen 

 af Fossa temporalis med den sig paa Underkjæben heftende M. temporalis. 



Misdannelserne af de Ben, som vi have skildret i det Foregaaende, ere kun at be- 

 tragte som sekuudaire, fordi de ere Følgen af Mangler i den præchordale Del af Kraniets 

 Primordialbrusk; den mangelfulde Bendannelse i denne Del af Primordialbrusken paavirker 

 Formen af hine Ben, og de maae saa at sige indrette sig efter Manglerne. De Ben, som 

 med Hensyn til Primordialbrusken her komme i Betragtning ere Os sphenoideum og Os 

 ethmoideum. Vi ville forudskikke nogle Bemærkninger om Bruskens Forhold , der gaaer 

 forud for Benenes Dannelse, saaledes som vi have fremstillet dem paa et andet Sted 1 ). 



Os sphenoideum forbenes i Primordialbruskens Pars sphenoidea, som i det Væsenligc 

 har hele det senere Bens Form, men Cornua Bertini forbenes mellem Membraner. Brusken 

 strækker sig fra den sildigere fremtrædende Synchondrosis spheno- occipitalis gjennem 

 Corpus til Alæ parvæ, til Siderne ud i Alæ magnæ og fra disse ned i Alæ pterygoideæ. 

 Medens Grændsen for Brusken til Alæ parvæ er skarp, hvor den støder mod Pars hori- 

 zontalis ossis frontalis, gaaer Brusken i Planum mellem Alæ parvæ uden skarp Grændse 

 over i Primordialbruskens Pars cribrosa ethmoidea. Da det er den forreste Del af Corpus, 

 som lider mest i Cyclopia, kommer det Forbeniugspunkt, som findes udad paa hver Side 

 af Planum og derfra bryder ud paa hver Side af den øverste Del af Rostrum (Forbenings- 

 punkterne Nr. 7 og 8 og 9 og 10, i min Afhandling om Primordialbrusken), ikke istand; ogsaa 

 mangle de to smaa Forbeningspunkter (Nr. 11 og 12) paa Siden af Planum for Enden af 

 Limbus sphenoideus indenfor de to foregaaende samt Forbeningspunktet i den øverste 

 forreste Rod af Foramen nervi optici (Nr. 15 og 16); Cornua Bertini mangle altid. Ved den 

 høieste Grad af Cyclopia svinde næsten alle Forbeningspunkter i Corpus samt i Alæ parvæ, 

 medens de holde sig i Alæ magnæ og Alæ pterygoideæ. Det er vel muligt, at den yderste 

 Spids af Alæ parvæ samt de tynde Rande af Alæ magnæ og Alæ pterygoideæ forbenes 

 intermembranøst. 



Primordialbrusken til Os ethmoideum forholder sig paa følgende Maade : Brusken 

 til Lamina perpendicularis afgaaer fortil som umiddelbar Fortsættelse af Primordialbrusken 



A. Hannover, Primordialbrusken 1SSO; Os sphenoideum Pag. 468, Os ethmoideum Pag. 477. 



