105 471 



til Rostrum corporis ossis sphenoidei, dannende oventil en lodret Skillevæg mellem Næsens 

 høire og venstre Hulhed og oventil forenet i eet Stykke med Midtlinien af Brusken til La- 

 mina cribrosa, medens den nederste Rand er fri. Den øverste Del af Skillevæggens forreste 

 Rand gaaer over i Midtlinien paa Bagsiden af Bruskens Pars nasalis. Pars nasalis bøier 

 sig dernæst om og gaaer bagtil indenfor Processus nasalis ossis maxillaris superioris og 

 indenfor Os lacrymale, hvorpaa Brusken som Pars papyracea bagtil støder til Sideranden 

 af den forreste Flade af Brusken til Corpus sphenoideum. Paa Indsiden af Bruskens Pars 

 papyracea sidder Brusken til Concha suprema, media og infima. Loftet mellem Pars per- 

 pendiculars og Pars papyracea dannes af Pars cribrosa, hvis Brede som Brusk er større, 

 end naar den er forbenet. Lamina papyracea forbenes intermemhranost uden foregaaende 

 Bruskdannelse. Næsebenene benytte kun Bruskens Pars nasalis som Støbeform og dannes 

 ikke i selve Brusken, men imellem Membraner. 



Os sphenoideum. 



Corpus. Brusken i Synchondrosis spheno- occipitalis, som ved den indtrædende 

 Forbening adskiller Corpus ossis sphenoidei fra Pars basilaris ossis occipitalis , er sæd- 

 vanligt bred og tyk. Corpus har ved Tilstedeværelsen af to Orbitæ sin normale Brede, 

 men bliver ved tiltagende Grad af Cyclopia komprimeret. Den nederste Del af Legemets 

 Forside bliver dernæst fordybet og efterhaanden stærkere udhulet, fremstillende et Rudi- 

 ment af Sinus sphenoidei, men med manglende Cornua Bertini. Spor af Crista og af 

 Rostrum kan endnu forefindes som en enkelt kamformig Forbening, undertiden med en 

 let Grube paa Siden ligeledes som Spor af Sinus sphenoidei. Naar Udhulingen af Corpus 

 skrider videre, strækker den sig ind under Bunden af Sella turcica; denne holder sig dog 

 fuldstændigt, og den sammesteds værende paatvers liggende Forbening er tydelig. Selv om 

 hele den nederste Del af Corpus er forsvunden, holder Lamina perpendicularis sellæ turcicæ 

 sig godt og udmærker sig ved sin tykke bruskede Rand, der paa sin Forside er fordybet. 

 Paa Bunden af Sella turcica findes bagtil næsten konstant et blindt endende Foramen af 

 forskjellig Størrelse og Dybde, undertiden tragtformigt og tydeligt udklædt med Dura mater. 

 Jeg har givet denne Dannelse Navn af Canalis Rathkii og allerede forhen (Pag. 405) 

 fremhævet dens Betydning som Levning af Mundhulens Forbindelse med Hjernen (Infun- 

 dibulum). Hos Dyr har jeg kun truffet meget ringe Spor deraf. Nogle mindre Foramina, 

 som i sjeldne Tilfælde sees paa Siden af det større, ere derimod Foramina nutritia. Naar 

 hele Corpus er blevet stærkt komprimeret, lider ogsaa Lamina perpendicularis, bliver 

 smallere men høiere, toppet eller kegleformig; hele Bunden med den transversale Forbening 

 svinder, og tilsidst findes kun en lille rund brusket Ophøining som Levning af Lamina 

 perpendicularis og af det øvrige Corpus, der kan blive saa smalt, at der kun findes et 

 ubetydeligt Mellemrum mellem de to Siders Foramina ovalia eller Partes petrosæ. 



61* 



