476 110 



ikke Del i Skillevæggen , men havde sin Plads foran den gaffelformige Deling af Suturen 

 mellem Corpora ossis maxillaris superioris. 1 hele den øvrige Strækning lige ind til det 

 udhulede Corpus ossis sphenoidei manglede enhver Skillevæg mellem Orbitæ. — Det andet 

 Tilfælde fandtes paa det mærkelige Doppelmisfoster Nr. 3, Pag. 416 M- Det var en Sammen- 

 voxning af to Hoveder (Janus), hvoraf Ansigtsdelen i begge Hoveder var cyclopisk, det ene Ansigt 

 med en enkelt Orbita, det andet med to. I Cyclopien med to Orbitæ laae Ilanden af Orbitæ 

 skraat tilbage paa Grund af den samtidige Anencephalia; Skillevæggen mellem Orbitæ dan- 

 nedes oventil af de temmelig lange Processus nasales ossis frontalis, nedenfor dem af de 

 smalle Ossa lacrymalia, bag disse af et Rudiment af Lamina papyracea, som fortil støttede 

 sig til Suturen mellem begge Corpora ossis maxillaris superioris og havde en Brede af 8 mm . 

 Den øvrige Del af Skillerummet manglede. Der var et Mellemrum mellem begge Siders La- 

 minae af omtrent 5 mm , og dette Mellemrum syntes for en Del at indeholde Labyrinthmasse; 

 Laminæ forenede sig bagtil i en stump Kant. Den forreste Rand af Processus nasales 

 ossis maxillaris superioris dannede en trompetformig, oval, 10 mm høi og 5 mra bred Aabning, 

 i hvis Bund Kanalen fra Snabelen har endt blindt. Bunden indeholdt indtørret Masse fra 

 Primordialbrusken; om der i denne Masse var indtørrede Conchæ, kunde ikke med Sikkerhed 

 afgjøres. — I det tredie Tilfælde (Nr. 2, Pag. 415) havde Næseaabningen sin normale Plads 

 mellem de indvendige Rande af Processus frontales ossis maxillaris superioris, men Aabningen 

 var kun lille mellem de sammenvoxne Rande. Indenfor Aabningen fandtes en indtørret 

 Masse, rimeligvis Brusk som Levninger af Conchæ og muligen af Lamina perpendicularis. 



Hvorledes end Forholdet er paa tørre Præparater, er det dog ved Iagttagelser paa 

 ikke tørre Præparater (Luschka, Arnold, Kundrat) beviist, at der kan forekomme Rudimenter 

 af Primordialbruskens Pars ethmoidea, nemlig af Brusken til Conchæ, Pars papyracea og 

 maaskee endog af Pars perpendicularis, ikke at tale om Brusken til Pars nasalis, om hvis 

 Forekomst i Snabelen der ikke hersker nogen Tvivl. Brusken til Pars ethmoidea har sin 

 Plads dels mellem Laminæ papyraceæ, som danne Hovedbestanddelen af den ufuldstændige 

 Skillevæg mellem Orbitæ, dels i den trompetformige Aabning mellem Randene af Processus 

 frontales ossis maxillaris superioris. Levningerne af Primordialbruskens Pars ethmoidea 

 ere derfor i det hele trængte fortil, naar man regner Indholdet af den trompetformige 

 Aabning med, og skjøndt man ikke har et tilstrækkeligt Antal af Iagttagelser, troer 

 jeg dog, at man tør antage, at denne Del af Primordialbrusken tillige ligger høiere, 

 jo mere de to Øine nærme sig en Sammensmeltning. Til det Foregaaende maa endnu 



Jeg vil ved denne Leilighed gjore opmærksom paa den ulige Udvikling af de to sammenvoxne Ho- 

 veder. I det ene Hoved er der Cyclopia med et enkelt Øie, i det andet er der to Øine, som er ulige 

 store (Tab. 1, Fig. 3). I Landbohøjskolens Museum findes en Gris med to Hoveder, af hvilke det ene 

 har eet Øie og en Snabel, det andet er mindre og uden kjendeligt Øie. Jeg henviser ogsaa til to 

 Doppelfostre i Museum of College of Surgeons (B. T. Lowne, Catalogue 1872, Pag. 18, Nr. 88 og 89). 



