Ill 477 



føies den almindelige Bemærkning, at Lamina papyracea efter mine Undersøgelser ikke for- 

 benes i Primordialbrusken , men mellem Membraner, og at ligeledes en Del eller maaskee 

 endog Størstedelen af Væggene i Labyrinthens Celler forbenes mellem Membraner. Man- 

 gelen af Primordialbruskens Pars ethmoidea bliver derfor større, end man ved første Øiekast 

 skulde antage. 



Naar der derimod kun er een Orbita samt en Snabel, findes der saa godt som 

 altid en Forbening paa det Sted, bvor den rudimentaire Pars cribrosa gaaer over i Pars 

 nasalis, altsaa i Basis af Snabelen, og den kan allerede føles udvendigt gjennem Huden. 

 Forbeningen danner en Halvring af 2 — 9 mm Høide og 2 — 6 mm Brede og vender Konvexiteten 

 bagtil; paa sin forreste Flade bar den midtveis en brusket eller forbenet Crista, med bvilken 

 Halvringens frie og fremadbøiede Rande løbe parallelt, saa at der ligesom dannes tre Cristæ. 

 Denne Forbening er ofte beskreven som et uparret lindseformigt Ben eller bleven antagen for 

 Ossa nasalia; men disse forbenes ikke i Primordialbrusken, men mellem Membraner, og vilde 

 desuden vende Konvexiteten fortil og hvile paa Næsebruskens forreste Flade, medens Halv- 

 ringen omfatter Næsebruskens bageste Flade. Halvringen maa betragtes som en deform 

 Forbening af en rudimentair Pars perpendicularis med Antydning af en doppelt Næsebrusk 

 og en Næsegang paa hver Side af Crista. Det maa dog bemærkes , at Snabelens Kanal 

 altid standser, førend den har naaet Forbeningen. Heyman 1 ) har iagttaget et Tilfælde, hvor 

 han fra den bruskede Lamina cribrosa kunde trænge ned i en doppelt Kanal med en for- 

 benet Skillevæg, som han anseer for Lamina perpendicularis med to Næsegange, der mun- 

 dede ind i Snabelens enkelte Kanal; der var en Crista galli og Spor af Labyrinthens Celler; 

 nedad var Hulheden af Os ethmoideum lukket af en Benplade med Spor af Adskillelse i 

 Midten. Denne Benplade, som efter hans Mening maaskee kan ansees for Ossa nasi, «die 

 wegen der unvollkommenen Entwickelnng des Siebbeins nach unten und innen gerathen 

 sind», er sikkert den af mig ovenfor beskrevne Forbening, hvorimod hans førstnævnte, 

 Forbening maa beroe paa en usædvanligt stærk Forbening af Os ethmoideum under 

 Crista galli. 



Primordialbruskens Pars nasalis forbenes som bekjendt ikke og har hos det men- 

 neskelige Foster en større Lidbredning end hos Voxne. Brusken breder sig i Snabelen og 

 er forholdsvis godt udviklet i dette Rudiment af Næse; den begynder strax nedenfor Spina 

 nasalis ossis frontalis fra Pars cribrosa , hvorimod der ikke paa Siderne kan finde nogen 

 Forbindelse Sted med Pars papyracea, fordi Snabelen danner et fritliggende Legeme, og 

 fordi Pars papyracea i det hele ikke existerer. Vi have allerede forhen (Pag. 461) omtalet 

 Snabelens ydre Forhold. Brusken danner i Snabelen en hul og med Slimhinde udklædt 



') Heyman, Deutsches Archiv für Physiologie 1820, fi, Pag. 533. 



Vidcnsk. Selsk. Skr., G. Række, naturviclensk. op raatliem . AfJ. I. 9. 62 



