508 142 



at det var umuligt at undersøge den nøiere. Fontaneila triangularis var meget lille; Fon- 

 tanella quadrangularis dannede en Længdespalte mellem den forreste Trediedel af Ossa 

 parietalia, som derfra strakte sig ned mellem den øverste Halvdel af de forøvrigt adskilte 

 Fartes perpendiculares ossis frontalis. De to nederste Fontaneller vare temmelig smaa og 

 frembød forresten Intet at bemærke. Ogsaa alle Ben i Basis cranii vare godt forbenede. 

 Vi gaae nu over til Beskrivelsen af Kraniets enkelte Ben og skulle derefter udtale os om 

 Misdannelsen i det hele. 



Os occipitale. Pars squamosa (Fig. 3, a) ovenfor Linea semicircularis superior 

 var stærkt hvælvet og helt forbenet; Delen nedenfor nævnte Linie var temmelig flad og 

 dannede en tyk svampet Forbening. Pars condyloidea var normal; den halvmaaneformige 

 Forbening (Fig. 3, c, Fig. 5, b) bag Condyli (Fig. 3, b) godt udviklet og paa hver Side for- 

 synet med et Foramen nutrilium. Pars basilaris (Fig. 3, d, Fig- 5, c) indeholdt en stor lan- 

 cetformig Forbening; den var ved den tidligere foretagne Obduktion delt paatvers i to 

 Stykker, og skjøndt man maa antage, at Delingen er skeet ved den uheldigt udførte 

 Obduktion, var dog Snitfladen af den Beskaffenhed, at Delingen ikke syntes ganske til- 

 fældig, men at tyde paa, at der oprindeligt i Pars basilaris har været to Forbeninger, 

 som senere ere smeltede sammen til een. Ovenfor Forbeningen og paa dens Rande var 

 Pars basilaris brusket, og Brusken strakte sig fra Pars basilaris uden Afbrydelse, op i 

 Lamina perpendicularis sellæ turcicæ. 



Ossa parietalia. De vare store, stærkt hvælvede og godt forbenede (Fig. 3, e). 



Os frontale. Pars perpendicularis (Fig. 3, g) var usædvanligt høi, temmelig stærkt 

 hvælvet og ved en takket Sutur fuldstændigt delt i to Sidehalvdele. Pars horizontalis (Fig. 5, 

 indenfor h) var normal, Incisura ethmoidea meget lang og bred, Processus orbitalis 

 externus lille; Processus orbitalis internus var stærkt udviklet, og de to Siders Processus 

 havde tilsammen Brede af ll ram . 



Ossa tempo ral i a. Formen af den stærkt udviklede og forbenede Pars squamosa 

 (Fig. 3, f, Fig. 5, f) var i det hele normal, men Delen var trængt nedad, saa at den istedetfor 

 at staae omtrent lodret laae skraat indad mod Legemets Midtlinie og derfor helt kom tilsyne 

 paa den nederste Flade af Basis cranii, hvor Delens skraa Stilling efterhaanden blev for- 

 andret til en horizontal. Tuberculum articulare dannede en stærkt fremtrædende, paatvers 

 liggende, oval og udad tilspidset, ru Ophøining, og idet hele Pars squamosa var trængt 

 indad mod Legemets Midtlinie, udgjorde Mellemrummet mellem de indvendige og tillige 

 noget opadvendende Ender af begge Siders Tuberculum knap 8 mm . Den korte Processus 

 zygomaticus (Fig. 3, nedenfor i) var ligeledes trængt ned paa den nederste Flade af Basis 

 cranii, hvorved dens Bande, der ellers vende opad og nedad, kom til at vende udad og 

 indad. 



