518 152 



superius skudt fortil, hvorved de smaa Choannæ posteriores vare komne til at ligge i et 

 Plan, der var mere skraalstillet end sædvanligt. 



Jeg troer saaledes at have viist, at Flovedaarsagen til de nævnte Bens Forskydning 

 og Dreining maa søges i Mangelen af Os maxillare inferius, og der kan her i det høieste 

 kun blive Tale om Primordialbrusken , naar man tager Hensyn til den formindskede Stør- 

 relse af Rostrum og Corpus ossis sphenoidei og den deraf følgende Virkning paa Ossa 

 palatina; den øvrige Del af Primordialbrusken i Pars basilaris ossis occipitalis og den 

 bageste Del af Corpus ossis sphenoidei vare ikke væsenligt smallere end sædvanligt og 

 have derfor ikke været medvirkende i den angivne Retning. Selv ved meget høiere Grad 

 af Synotia, saaledes som man træffer den lins Dyr, have de nævnte Dele af Primordial- 

 brusken ingen Betydning for Dreiningen, fordi de ikke ere væsenligt forandrede 1 ). 



Den Kraft, som har dreiet Benene om paa Kraniets nederste Flade, har været saa 

 stærk, at den ogsaa har paavirket Benene i Lacunar cranii, idet de paa en Maade tvinges 

 til at udvide sig for at vedligeholde Forbindelsen med de nedad trængte Ben. Derfor vare 

 Ossa parielalia og Os frontale meget store og stærkt hvælvede; Processus nasales ossis 

 maxillaris superioris vare blevne bredere, hvilket ogsaa gjælder om Ossa nasalia. Herved 

 var Mellemrummet mellem Øinene blevet bredere end ellers, og Øinene noget fremstaaende. 

 I Guys Hospitalsmuseum i London findes en fuklbaaren synotisk Dreng med meget bred 

 Næserod; Øinene ere skudte saa stærkt ud til Siderne, at de staae paaskraa med den 

 udvendige Øienvinkel udad og nedad ; hele Hovedet er meget stort. Hos Dyr med Synotia 

 er det ikke usædvanligt at finde Mellemrummet mellem Øinene saa stort, at Øinene ere 

 trængte helt ned paa Siden af Hovedet. Forresten har den normale Tilstand i Hjernen, 

 som ikke var udspilet af Vand, bidraget sit til at forme det stærkt hvælvede og vel dan- 

 nede Hoved; den Enkelthed i Hjernens Bygning, hvilken vi forhen have beskrevet som 

 karakteristisk for cyclopiske Fostre, findes ikke hos synotiske. 



Naar vi saaledes søge Aarsagen til Synotia i den første Gjellebue, maae vi tænke 

 os, at den Forskydning og Dreining af Benene ind mod Legemets Midtlinie, som vi have 

 efterviist paa Kraniets nederste Flade, maa være begyndt i det Øieblik, at Anlæget skete til 

 Processus Meckelii og Os maxillare inferius. Hvis Standsningen i Udviklingen af disse 

 Dele er skeet senere, kan man ikke Andet end antage, at Benenes Dreining bliver ufuld- 

 stændigere, og at Misdannelsen maa fremtræde som Resultal af en sildigere Oprindelse. 

 Og omvendt, naar Misdannelsen har begyndt paa den tidligste Tid, da den første Gjellespalte 

 kommunicerede frit med den fra den modsatte Side, vil der kun blive een Meatus auditorius 



J. Geoffroy St. - H i lal re gaaer omtrent den modsatte Vei for at forklare Synotien, naar han siger: 

 • Cet avorlement des mâchoires, mais surtout l'atrophie, non seulement de l'ethmoïde, mais d'une 

 portion plus ou moins grande de la face, sont les modifications qui rendent raison, pour la plupart 

 des cas, de. la réunion médiane des deux appareils auditifs« (Traité de tératologie IS3G, 2, Pag. 434). 



