522 J 56 



Al Synolia forekommer i høierc Grad end skildret, hører lil de store Sjeldenhedcr 

 for Menneskets Vedkommende; dog har man Tilfælde, hvor alle Ansigtsben ere gaaet tabt 

 tilligemed Øien-, Næse- og Mundhule, og hvor Hjerneskallen kun har været dannet af Ossa 

 parietalia, temporalia med Pars petrosa og Os occipitale, medens de udvendige Øren vare 

 tilstede stillede horizontalt 1 ). 



Hos Dyr, især Faaret og Svinet, ere høiere Grader ikke ualmindelige. 1 saadanne Til- 

 fælde mangler Underkjæben altid fuldstændigt. Oesophagus og Mundhulen forholde sig som 

 ved Synotia simplex. Bullae temporales forenes i Legemets Midtlinie, og uagtet de kunne 

 holde sig temmelig længe trods andre Deles tiltagende Deformitet, forsvinde de dog tilsidst. 

 Ogsaa Annuli membranæ tympani blive mindre, støde sammen og forenes i Legemets Midtlinie 

 og forsvinde. De to Horegange smelte sammen til een, men det udvendige Øre kan holde 

 sig længe. Høregangen ender enten ved Membrana tympani eller ender blindt, førend den 

 naaes; Annuli membranæ tympani ere da gjerne rudimenlaire. Alæ magnæ blive meget 

 smaa, og Alæ pterygoideæ trykkes flade og forsvinde. Øienhulen for det eyclopiske enkelte 

 Øie bliver stadigt mindre og især fladere, og repræsenteres tilsidst kun ved en trekantet 

 Væg, som er Levningen af Margo supraorbi talis ossis frontalis i Forening med en lille 

 Fars horizontalis ; Trekantens øverste Spids angiver det Sted, hvor en Snabel kunde have 

 havt sin Plads. Øieæblet kan repræsenteres ved en lille Knop i Huden og forsvinder 

 endelig sporløst; men i Tilfælde af Cyclopia, hvor der er to Oine, som ligge paa Siden af 

 Hovedet, kunne de væltes omkring ligesom Benene i Lacunar cranii og komme til at ligge 

 paa Kraniets nederste Flade' 2 ). Antydning hertil finder man allerede i saadanne Tilfælde, 

 hvor Øinene ere trængte ned paa Siden af Hovedet, idet Mellemrummet mellem dem bliver 

 større og stærkt hvælvet. De flade Alæ parvæ forsvinde tilligemed Foramen opticum. 

 Ossa maxillaria superiora trænges sammen mod Legemets Midtlinie, danne i Begyndelsen 

 den nederste korte Band af den flade Øienhule og gaae tilsidst fuldstændigt tilgrunde. 

 Ossa zygomatics trænges ligeledes indad, forskydes foran Ossa maxillaria superiora og 

 danne en Bro foran dem, som hos forskjellige Dyr kan være tilspidset i sin øverste Band 

 eller afrundet; denne kan holde sig temmelig længe og tilsidst nedentil begrændse det 

 trekantede Rum, som blev tilbage af Øienhulen. Under alle disse Forandringer holde 



') K. Pokorny, ein Monstrum mit Aprosopie; Sitzungsberichte d. kais. Acad. d. Wiss. 1862, 4G, I, 

 Pag. 399, c, tab. 



3 ) En god Afbildning af en saadan Cyclopia med lo Øine hos et Faar findes af J. Reid, an account of 

 some monstrosities; J. Goodsir, annals of anatomy and physiology 1850, 1, Pag. 2S. 1 Landbohoi- 

 skolens Museum i Kjøbenhavn findes et lignende Misfoster af Faaret. Otto [sexcen torum monslroruni 

 descriptio anatomica 1841, Pag. 62, Nr. 101, Tab. 7, Fig. 3) har afbildet et næsten fuldbaaret mandligt 

 Foster uden udvendigt Øre, men med en blind lille Huregang, uden Øine i Orbita, uden venstre 

 Næsehule, medens hohe var lille og endte blindt, samt uden Horeben. 



