544 12 



s = n\/a, hvor s er Øjets, a Lyskildens Afstand fra Objektet, medens n er el af Forsøgs- 



omstændighederne afhængigt Tal. Twining 1 ) derimod finder Loven: a— O; = K , hvor 



a og a x s og s l have samme Betydning som i Mavers Formel; K er en konstant. I den 

 nyeste Tid harRicco 2 ! anstillet en Undersøgelse med det Resultat, at sa = s l a l udtrykker 

 Afhængighedsforholdet mellem Øjets og Lyskildens Afstande fra Objektet. Endelig angiver 

 Aubert 3 ) en af ham selv udført Forsøgsrække, der dog hverken stemmer med nogen af 

 de ovenfor angivne Formler eller med lians egen Lov. Og mærkelig nok siger Aubert 

 her, hvor Talen er om farveløse Objekter: «ein bestimmtes Verhältniss zwischen Gesicht- 

 winkel und Helligkeit zu finden, bin ich nicht im Stande gewesen». — Paa Grundlag af 

 disse forskjellige Forsøg lader Auberts Hypothese sig dog ikke omstøde. Thi vort Øje 

 er jo ikke et uforanderligt optisk Redskab, der er aldeles ligegyldigt overfor Objektet; 

 tværtimod vide vi, at dettes Afstand har en ikke uvæsenlig Indflydelse paa Øjets Funktion, 

 idet derved Akkommodationen og tildels Iris' Adaption (Pupilvidden) er bestemt. Men 

 følgelig lader det sig meget vel tænke, at disse Forhold kunne medføre en Komplikation 

 af Loven, saa at Auberts Antagelse af en konstant Lysmængde kan være fuldstændig 

 rigtig, uden at dette dog medfører en nøjagtig Reciprocitet mellem Lysstyrke og Synsvinkel, 

 hvilket atter vil have til Følge, at Forsøg udførte under forskjellige Omstændigheder kunne 

 synes at stride mod Loven og mod hinanden indbyrdes, skjønt de egenlig ere specielle 

 Tilfælde af en almindelig Lov. At det virkelig kan forholde sig saaledes, at vi i de omtalte 

 mathematiske Udtryk have specielle, og maaske tillige mindre rigtige Udtryk for en fælles 

 Lov, bliver derved sandsynligt, fordi vi vide, at Akkommodationens Indflydelse har været 

 elimineret i nogle af Tilfældene, i andre derimod ikke. Skal det altsaa lykkes at finde den 

 rette Forklaring paa Synsvinklens og Belysuingsstyikens indbyrdes Afhængighed, saa maa 

 man tage Hensyn til samtlige Faktorer, som have Indflydelse paa Objektets Synlighed, men 

 saaledes, at man kan gjøre Rede for, hvilken Betydning hvert enkelt Moment maa have. 

 Dette kan dog neppe naas ved, at man udelukkende holder sig til Forsøg og de deraf 

 udledede Formler; Problemets Løsning vil blive lettere, hvis man ad anden Vej kunde finde 

 eu ledende Traad. 



En saadan Traad mener jeg maa kunne findes ved en Undersøgelse af, hvorledes 

 det til Øjet kommende Lys fordeles paa Nethinden, naar Øjets Afstand fra Objektet forandres. 

 Man antager som bekjendt almindelig, at Nethindebilledets Lysstyrke er konstant, uafhængig 

 af Afstanden mellem Objekt og Øje, naar Gjenstandens Belysning er given. Men denne 

 Sætnings Gyldighed er højst tvivlsomt. Den hviler paa den Betragtning, at den Øjet træffende 



') Fechner: Pliycliophysik I, pag. 269. 



-') Centralblatt für Augenheilkunde, Juli 1877. 



3 i Phys. d. Netzhaut, pag. ?07. 



