15 .-.47 



Lyset fordeles paa Grund af de omtalte forkjellige Omstændigheder i Forening, maa Lys- 

 styrken blive størst i Centrum og derfra aftage temmelig hurtig mod Periferien. Den i 

 Fig. i fremstillede Kurve, kan antages at give et omtrentligt lullede af Lysfordelingen. 



3°. Den ufuldkomne Akkommodation. I den ved ufuldstændig Akkommodation 

 fremkomne Spredningscirkel vil Lysstyrken være ens over det hele, fordi den Lysmængde, 

 som træffer det brydende System i Afstanden r fra Systemets Axe, er inrk, naar k er 

 Intensiteten af en enkelt Lysstraale, men disse Slraaler blive i Spredningscirklen fordelte 

 paa en Cirkelperiferi, hvis Radius vi kunne kalde p, saa at Intensiteten x i et enkelt Punkt 

 af denne Periferi er bestemt ved: 



v 



lizrk = l-itxp, altsaa x = — . k. 



P 

 Da nu rip er konstant, saalæuge det brydende System ikke forandres, d. v. s., saa- 



længe Øjet er akkommoderet for samme Afstand, er Intensiteten x altsaa uafhængig af o, 



d. e. af Punktets Beliggenhed i Spredningscirklen. Kiler med andre Ord: Intensiteten er 



ens overalt i Cirklen. I dette Tilfælde vil altsaa en ret Linje parallel med Abscisseaxen AB 



(Fig. 3) kunne betegne Lysfordelingen. 



I .Modsætning til de ved Dispersion og monokromatisk Afvigelse frembragte Spred- 

 ningscirkler, hvis Radius i et givet Øje maa antages konstant, idel den kun i ringe Grad 

 vil kunne forandres ved de ved Akkommodationen fremkaldte Formforandringer af de bry- 

 dende Flader, maa den ufuldkomne Akkommodalions Spredningscirkler have foranderlig 

 Radius. Thi jo Fuldkomnere Akkommodationen er, desto nøjagtigere samles Straalerne i ét 

 Punkt, og desto mindre bliver følgelig Radius. For et givet Øje voxer Radius altsaa, naar 

 Gjenslanden fjerner sig fra Øjet hinsides Fjernpunktet eller nærmer sig til det indenfor 

 Nærpunktet. Men ogsaa for et givet Øje i given Akkommodationslilsland maa Badius være 

 vanabel ; da Spredningscirklerne nemlig ere Billeder af Pupillen og derfor afhængige af 

 dennes Størrelse, maa enhver Indvirkning paa Øjet, der forandrer Pupilvidden, ogsaa for- 

 andre Badins i Spredningscirklerne. Altsaa vil denne, alt andet lige, blive desto mindre, jo 

 større Intensiteten er af det Øjet trællende Lys. Og da tillige Pupillen dilateres ved af- 

 tagende Konvergens af Øjeaxerne, vil Radius, naar Gjenslanden fjerner sig hinsides Fjern- 

 punktet, vo\e i stærkere Forhold end ved uforanderlig Pupilvidde. 



Erfaringen lærer, at Irradiationsfænomenerne lettest fremtræde for øjne med ufuld- 

 kommen Akkommodationsevne, men de kunne dog iagttages af alle Øjne indenfor den tyde- 

 lige Synsvidde, hvilket, som Heimholt/, bar gjort opmærksom paa, utvivlsomt skyldes de 

 Spredninger, der fremkomme ved Dispersionen og den monokromatiske Afvigelse, og han 

 mener derfor at maatte forbeholde Navnet Irradiationen for de Fænomener, til hvilke de 

 sidst nævnte Aarsager give Anledning, idet den ufuldkomne Akkommodation altid kan elimi- 

 neres ved Anvendelse af Briller. Hvis vi altsaa kun vilde beregne disse «egenlige» Irradia- 



