548 16 



tionsfænomener, havde vi kun de to nævnte Aarsager at tage Hensyn til. Men da vort 

 særlige Maal er at finde Lovene for Objekters og Farvers Synlighed, og da den ufuldkomne 

 Akkommodation utvivlsomt har en ligesaa væsenlig Indflydelse paa Synligheden som de to 

 andre Aarsager til Lysspredningen, kunne vi ikke udelukke den. Saafremt man derfor vil 

 nægte de Fænomener, vi i det følgende ville søge at beregne, Navn af Irradiationsfænomener, 

 kan der naturligvis ikke indvendes noget derimod. En Strid herom vilde kun være en 

 Strid om Ord. Men idet vi saaledes optage den ufuldkomne Akkommodation i Under- 

 søgelsen, maa vi forudsætte Spredningscirklemes Radius konstant for et givet Øje, da de 

 forskjellige Forhold, af hvilke dens virkelige Størrelse er afhængig, ikke kunne tages i Be- 

 regning. Det bliver da Gjensland for en særlig Undersøgelse at bestemme, hvilken Fejl 

 der indføres ved denne Antagelse. 



Spørgsmaalet bliv er du, hvorledes Lysfordelingep i Spredningscirklen vil blive, naar 

 alle tre Fordelingsprinciper samtidig gjøre sig gjældende. At angive dette nøjagtigt er 

 naturligvis ikke muligt, da vi kun kjende den virkelige Fordelingslov i ét af de tre Tilfælde. 

 Men betragter man de tre i Fig. 3 og i fremstillede Intensitetskurver, vil den simpleste og 

 sandsynligste Antagelse blive den, at Lysstyrken er størst i Cirklens Centrum og derfra af- 

 tager jævnt mod Periferien. At dette skulde være ganske i Overensstemmelse med de 

 virkelige Forhold er ikke at vente, men den derved indførte Fejl er, som vi senere skulle 

 vise, uden væsenlig Betydning. 



Vi ere derefter i Stand til at beregne Lysfordelingen i Randen ab af Kvadratet Fig. 1. 

 Straalen A med Intensiteten i spredes over en Cirkel med Diametren OK. Men det ses 

 ligefrem af Fig., at lige saa meget Lys, som der fra A fordeles over Korden il/JV, lige saa 

 meget vil der fra Straalen Q med Intensiteten i falde paa Linien OK , idet alle Sprednings- 

 cirklerne antages at have samme Diameter. Og paa samme Maade gaar det med alle andre 

 Korder i A s Spredningscirkel. Lige saa meget Lys, som der fra A spredes ud over Punkter, 

 der ligge udenfor Diametren OK, lige saa meget vil der fra A s Nabostraaler i Linien ab 

 falde tilbage paa Diametren OK. Enten vi altsaa lade enhver Straale i ab spredes over 

 en Cirkel med bestemt Radius, eller vi lade enhver af dem fordeles over den paa Linien ab 

 vinkelrette Diameter i deres egen Spredningscirkel, maa Resultatet blive det samme. Spørgs- 

 maalet bliver nu kun , hvorledes Lyset fordeles paa enhver af disse Diametre. Gaa vi ud 

 fra vor oprindelige Antagelse, at Lysstyrken i Spredningseirklerne aftager jævnt fra Centrum 

 mod Periferien, saa vil Fordelingen paa Diametren ikke være jævn, naar hele Lysmængden 

 samles paa den. Forskjellen bliver imidlertid kun ringe, og vi kunne derfor, uden at 

 komme i følelig Strid med vore Betragtninger over den sandsynligste Fordeling i Spred- 

 ningseirklerne, forandre vor tidligere Antagelse dertil, at Lyset er jævnt fordelt over enhver 

 af de paa Billedets Kanler vinkelrette Diametre i Spredningseirklerne. Betegner AB (Fig. 5) 

 som tidligere et Snit gjennem Nethindebilledel abcd vinkelret paa dettes Plan og paa Siden 



