552 20 



den psykiske Grændse i •Modsætning til den geometriske — mellem Lys og .Mørke falde 

 ved H. Noget saadant er rimeligvis Tilfældet, saasnart Halvskyggen kun har ringe Udstræk- 

 ning; den kontinuerlige Overgang fra Mørke til Lys er da ligesom sammenpresset, saa at 

 man ikke kan opfatte den. Virkelig ser man i saa Fald en skarp Grændse mellem Lys og 

 Skygge og kan hverken indenfor eller udenfor denne Grændse opfatte nogen tydelig Stigen 

 eller Falden i Lysning. — Ganske det samme maa nu antages at finde Sted ved Net- 

 hindebilledets Irradiationszone. Direkte bevise det kan man naturligvis ikke. Men da den 

 her fremsatte Antagelse er den blandt de forskjellige mulige, der har størst Sandsynlighed 

 for sig , vil det være rigtigst at holde sig til den , og undersøge Konsekvenserne. Skulde 

 disse vise sig at stride mod bestemte Erfaringer, kan man jo altid prove andre Muligheder. 

 Til den mathematiske Bestemmelse af Grændsens Beliggenhed i Irradiationszonen 

 under den antagne Forudsætning tjener følgende. Har man tre samtidige Lysfornemmelser, 

 S, H og K, der staa i et saadant Forhold til hinanden, at der er samme Forskjel mellem 

 S og // som mellem //og &', saa ville, som DelboeufM har godtgjort, de tilsvarende 

 objektive Lysintensileter I s , lu og Ik være saaledes afhængige af hinanden, at: 



/// 



-^ = -f eller I„ = Via . h- 

 la ik 



Er altsaa Netliindebilledets Lysstyrke i, Grundens a, saa maa den tilsyneladende 



Grændse mellem Billede og Grund falde paa det Sted i Irradiationsbæltet, hvor Intensiteten I r er : 



h = Va . * (Lig. 8). 



Det er nu indlysende, at, saafremt Intensiteten I x = Va . i findes mellem Punkterne 

 O og B, saa maa Objektet synes forstørret. Og da dette sidste netop, som Erfaringen 

 lærer, er Tilfældet, saa tør man forudsætte, at det søgte Punkt vi! findes paa det angivne 

 Sted. Derved lader Nethindebilledets Tilvæxt / sig beregne. Thi Lig. 6 giver os et Ud- 

 tryk for Intensiteten i et Punkt mellem O og A i Afstanden x fra O. 



Er Intensiteten her Va. i, saa har man: 



1 x i 



a-\-^r^-(i — a) = Va. i. 

 z & 



Løses denne Ligning med Hensyn til x, faaes : 



-- (L'g- 9). 



V* + Va 



Da endvidere Netliindebilledets Tilvæxt l er givet ved i = z — x, faaes altsaa for 

 t følgende Udtryk: 



V 2 -A 



') Ktude psycliopliysique, Bruxelles 1873, pas 50. .Ivf. Wundt: Physiologische Psychologie Bd. I 

 pag. 325. — Dellioeufs Sætning er som bekjemlt kun el andel Udtryk for Webers Lov. 



