30 12 
beklædt Skive; og Consequentsen synes da at byde atter at forene Ophiocnida brachiata 
med Amphiura, uanseet dens talrigere Armpigge og Skivens deelvise Besætning med Smaa- 
pigge. Jeg skal endnu bemærke, at naar jeg her kun angiver een Mundpapil hos Hemi- 
pholis og Amphilepis og kun to hos Amphiura, da er det fordi jeg ikke har medregnet 
den, som f. Ex. hos Amphiura Chiajei og filiformis sidder mellem den ydre og indre 
Mundpapil, men højere oppe i Mundvigen, og hvortil den lange skælformede Mund- 
papil hos Amphilepis maa antages at svare; jeg har rigtignok tidligere autaget, at det 
var den samme mellemste Mundpapil, som hos Amphipholis-Arterne var rykket ned 
paa Linie med de andre, saa at altsaa begge Slægter fik det samme Antal af Mundpapiller, 
blot med en forskjellig Stilling; men jeg troer, at jeg deri har taget feil. Det synes nemlig 
afgjort, at denne øvre Mundpapil altid sidder over Mundfoden og altsaa ikke bør regnes 
med blandt de ægte Mundpapiller, som indfatte Mundvigene og fra neden dække for Mund- 
fødderne, selv om den, som hos Amphilepis, rykker ganske paa Linie med den eller de ægte 
Mundpapiller. Hos flere Ophiactis-Arter seer man den sidde over de egenlige Mund- 
papiller, og jeg skjønner ikke rettere, end at det er den samme Pig eller Papil, som hos 
mange andre Slangestjerner (f. Ex. Ophdopsila) sees hoiere oppe i Mundvigen, over Mund- 
foden; men jeg indrømmer, at disse morphologiske Forhold fortjente en grundigere Under- 
søgelse, end jeg hidtil har havt Leilighed til at anstille. Her er det mindre vigtigt, om man 
udtrykker sig paa den ene eller den anden Maade, naar der blot ingen Tvetydighed finder Sted. 
Jeg knytter hertil Beskrivelsen af en ny Amphipholis-Art fra Amur, tilhørende 
«Museum Godeffroy». 
Amphipholis fissa Zi. Denne anseelige Amphiuride har habituelt megen Lighed med 
Amphiura Chiajei Forb. Over Udspringet af hver Arm findes et skarpt og forholdsvis dybt 
Indsnit, midt imellem hver Arm Spor til en Indbugtning. Radialskjoldene have omtrent 
Form af retvinklede Trekanter, der vende Hypotenuserne mod hinanden, men tillige divergere 
lidt indadtil, og adskilles fuldstændigt af en lille Kile af Skæl, dannende en enkelt Række. 
Deres Længde er omtrent dobbelt saa stor som deres største Brede og paa det nærmeste 
lig med Ys af Skivens Radius. Forresten er Skiven belagt med temmelig smaa Skæl; de 
største danne en Roset midt paa Skiven eller ligge midt i de brede Radialbælter, i hvilke man 
tæller c. 12 Skæl i en Tverrække. Nogle større Skæl, der støtte sig til Radialskjoldenes rette 
Vinkelspids, antyde Randskællene. Udenfor dem er Skiveranden noget ru, hvilket dog 
kun synes at hidrøre fra, at en Deel af Skællene ere ligesom stillede paa Kant; en regel- 
mæsig Krands af opstaaende Papiller danne de derimod ikke. Bugsidens Skæl ere meget 
fine og beklæde den fuldstændigt lige til Genitalspalterne. Mundskjoldene ere smaa, 
rudeformige, spidse indadtil, afrundede udadtil; Madreporskjoldet er større og mere hvælvet. 
De smalle Sidemundskjolde ligge indenfor Mundskjoldene og støde næsten umiddelbart sam- 
men der. Der er 3 butte Mundpapiller i uafbrudt Række; den inderste sidder under Tæn- 
