32 14 
Ophiarachna og charakteriseret den paa en saadan Maade, at Pectinura vestita kunde gaae 
ind under den; ja af de i «System der Asteriden» beskrevne 4 indiske Arter synes virkelig 
de 3 i alle væsentlige Forhold at stemme med den middelhavske Art, saavidt vi kjende 
denne. Det var derfor ganske i sin Orden, at de nævnte Forfattere i et af deres senere 
Tillæg") til «Systemet» henforte Pectinura vestita til Ophiarachna-Slægten. Alligevel har 
Heller?) troet at burde gjenoptage den Forbes'ske Slægt som en fra Ophiarachna for- 
skjellig Slægtstyp; han fandt nemlig i Adriaterhavet en lille Ophiur, som han benævner 
Pectinura Forbesi, og som vel har adskillig Lighed med P. vestita og med Ophiarachnerne, men 
dog, nærmere beseet, fjerner sig fra dem ved flere ikke uvigtige Forhold, f. Ex. derved, at 
ogsaa Mundskjoldene og Sidemundskjoldene ere skjulte af Kornbeklædningen, at Skiveranden 
ikke er indskaaren ved Armenes Udspring, Mundskjoldene ikke tvedelte o. s. v. Rigtignok 
troer Heller tildeels at kunne udjevne disse Forskjelligheder ved at antage, at Korn- 
beklædningen hos P. vestita tilfældigt kunde være gaaet tabt (ved Slid eller deslige) paa 
Mundskjoldene, og at disses ydre manglende Hælvte kunde ligesom tænkes erstattet derved, 
at det eller de to nærmeste Skæl i Armmellemrummene ere lidt større end de andre — men 
begge disse Antagelser synes mig dog noget vilkaarlige og tvungne, og det er derfor uden Tvivl 
ganske rigtigt, at Ljungman i sin nyeste «Synopsis Ophiuridarum viventium» har stillet 
P. vestita Fort. og P. Forbest Heller i to forskjellige Slægter — den første nemlig til Ophra- 
rachna M. Tr., den anden til Pectinura Hell. (non Ford). Derved vil jeg dog ikke udtale 
nogen Billigelse, hverken af den Plads (ved Siden af Ophiacantha) eller af det Navn, Ljung- 
man har indrømmet den sidstnævnte Slægt. Det kunde maaskee forsvares at beholde 
Navnet Pectinura for den Hellerske Form, hvis det var aldeles sikkert, at den af Forbes 
opstillede Slægt, for hvilken det oprindelig var brugt, faldt sammen med Ophiarachna M. Tr. 
Men hvis det bliver nødvendigt at klove denne, maa Pectinura gjenoptages som Slægts- 
benævnelse for den ene Afdeling — den nemlig, hvori P. vestita Forb. faaer sin Plads —, 
medens Opkiarachna beholdes for den anden. Den Hellerske P. Fordesi vilde i saa Fald 
blive foreløbig uden Slægtnavn; jeg foreslaaer at kalde den Ophioconis. 
At Ljungman ikke har foretaget denne Kløvning af Ophiarachna M. Tr., hvortil 
den Omstændighed, at der ligger et Slægtsnavn disponibelt for den eventuelt fraskilte Af- 
deling, ligesom synes at indbyde, maa vel hidrøre fra, at han ikke har havt Leilighed til at 
sammenligne Ophiarachna incrassata (Lmk.) med Slægtens andre Arter. Enhver, der er 
fortrolig med Slægtsphysiognomiet hos Ophiuriderne, vil, troer jeg, indrømme mig, at O. ineras- 
sata og O. stellata f. Ex. ikke kunne staae i samme Slægt. Dertil ere de habituelt altfor 
1) Archiv f. Naturgeschichte X. (1844), S. 184. 
2) Untersuchungen über die Littoralfauna des adriatischen Meeres. (Sitzungsber. d. Kaiserl. Akad. d. 
Wissensch. Bd. XLVI. Wien 1862. S. 421—24, t. II f. 5—8; Die Zoophyten und Echinodermen des 
adriatischen Meeres (1868) S. 57). 
