40 22 
Deel samt af de 10 Radialbælter, 5 bredere og 5 smallere) er tæt beklædt med grove Korn, 
hvilken Beklædning hører op med en skarp Grændselinie i Skivens Rand; Armmellem- 
rummene paa Bugsiden ere fra den af aldeles (eller næsten aldeles) blødhudede og nøgne. 
Mundpartiet forholder sig ganske som hos en Ophiothriæ: et bredt-ovalt Mund- 
skjold, indadtil løbende ud i en Spids; indenfor det to rundagtige Sidemundskjolde og 
indenfor dem igjen Mundrammerne, nøgne paa Siderne, d. v. s. uden Mundpapiller, 
og Kjæberne, hver udstyret med en Gruppe af talrige Tandpapiller. Armene ere 
temmelig brede og nedtrykte, flade underneden, tagformigt hvælvede ovenpaa; Armbug- 
pladerne ere dobbelt saa brede som lange (smallere paa selve Skiven), afrundede paa 
Siderne, hule for og bag (saaledes næsten af Form som et Ottetal); Rygpladerne ere 
i Armenes inderste Deel 4 Gange saa brede som lange og begrændsede af parallele Tver- 
linier. Der er tre glatte, smækkre, kegledannede Armpigge, hvis Længde omtrent er %4 
af Armens Brede paa det Sted, hvor de sidde, eller lig med Længden af 3 Armrygplader; 
foruden dem er der endnu i Armenes indre Deel een eller to meget smaa, nærmest ved 
Sugefødderne, men ingen Fodpapiller. Farven er nu — i Spiritus — graagrøn med 
mørkere Tverbaand paa Armenes Rygside og Pletter paa Skivens. Skivetvermaal 19m», 
Armlængde c. 100. 
I den seneste Tid er Slægten bleven forøget med een Art: 0. obscura Zym., lige- 
ledes en indisk Art, hvoraf Museet formeentlig ogsaa besidder et Exemplar, som blev fundet 
paa en Alecto, opgivet at være fra China-Soen. Den afviger strax meget paafaldende fra 
O. marmorata derved, at Skivens Radialbelter ikke ere kornede eller tornede, men nøgne, 
hvilket synes at bekræfte, at Tilstedeværelsen eller Manglen af denne overfladiske Hud- 
beklædning ikke altid tør benyttes som Slægtscharakteer. — Jeg skal endnu tilføje, at 
Museet for ikke længe siden af Capt. Henschel fik en Alecto, tagen ved Java, hvorpaa der 
ligeledes sad en Ophiocnemis, der vistnok kommer meget nær ved den Form, som jeg 
anseer for O. obscura Lgm., men dog afviger fra den ved følgende Træk: 1) Farven er lys 
caffebrun med mørkere Stænk og Striber, hos O. obscura mørk karmosinrød; 2) de brede 
Radialbælter ere her noget smallere, ikke meget bredere end de smalle; 3) Armpiggene ere 
noget længere, og — hvad der turde være det vigtigste — Skivens Underside er 
tydelig skællet, medens den jo ellers er aldeles nøgen (nudus cute corrugata Lgm.), 
hvad den ogsaa bestemt forekommer mig at være hos den formeentlige typiske O. obscura. 
Skjøndt jeg derfor er tilbøielig til at troe, at det Henschelske Stykke tilhører en ny Art, 
har jeg dog troet det rigtigst foreløbigt at optage det i Museets Catalog som en Varietet af 
O. obscura. 
En anden ligeledes fra Nikobar ved Galathea-Expeditionen hjembragt, men ogsaa tid- 
ligere overseet, sjeldnere Slangestjerne — et særdeles smukt, men ungt Exemplar af Ophiomastix 
