42 24 
med Kornbeklædning paa Skivens Ryg, turde det blive vanskeligt nok at hævde dem hoiere Rang 
end en Underslægts, og hindre dem i at flyde sammen med Ophiocomerne. Man vil da kun 
kunne give den negative Definition af Ophiomastix, at den omfatter de Ophiocoma-agtige Dyr, 
hos hvilke Skiven ikke er beklædt med Korn alene, men enten nøgen eller beklædt med 
flere eller færre korte eller lange Pigge, eller med Korn og Pigge i Forening, og hos 
hvilke den øverste Armpig paa visse Led hist og her i Armens indre Deel kan være ud- 
styret med et kløvet Køllehoved — en Definition, som tilvisse ikke tilfredsstiller de For- 
dringer, man i Almindelighed og med Ret gjør til en Slægtscharakteristik. 
En saadan Ophiomastix uden Køllepigge og med Skiven besat med Korn og Pigge 
mellem hinanden, eller, om man hellere vil, en Ophiocoma med Pigge paa Skiveryggen 
blandede mellem Kornene, er af mig benævnet Ophiomastix mixta Zi. Den er fra Samoa- 
og Fidji- Øerne og erhvervet fra «Museum Godeffroy» i Hamburg, fra hvilket jeg senere 
har havt tre mindre Exemplarer fra Fidji-Øerne til Undersøgelse. — Skivens Tver- 
maal er 13mm, derimod kan Armenes Længde kun tilnærmelsesvis angives til det sex- 
dobbelte. Skiven forlænger sig lidt ud paa Armenes Grund som ofte hos Ophiocomerne. 
DensRygside er tæt beklædt medKorn, men blandede med dem forekommer 
der en stor Mængde korte og glatte Pigge af c. Imm Længde; denne Beklædning fort- 
sætter sig ogsaa noget om paa Bugsiden, hvor Armmellemrummene forresten, nærmest ved 
Genitalspalterne, kun ere beklædte med fine Skæl. (Hos de mindste af de foreliggende 
Exemplarer ere disse Pigge tilstede i mindre Antal; disse Exemplarer have et Skivetvermaal af 
3—5™™, og det tor vel antages, at hos endnu yngre Exemplarer ville Piggene mangle aldeles ; 
dem vilde man da ikke kunne undgaae at bestemme som Ophiocomer, saafremt man ikke 
tilfældigvis kjendte Arten i sin mere udviklede Skikkelse). Mundskjoldene, Sidemund- 
skjoldene, de 4 Mundpapiller og Tandpapillerne frembyde ganske de hos Ophiocomerne 
typiske Forhold. Armpladerne ligeledes: Bugpladerne tilnærmelsesvis kvadratiske med ligesom 
afhuggede Hjørner og hule Sider; Rygpladerne udadtil begrændsede af en Bue, paa Siderne 
af to Skraalinier, som vilde mødes under den foregaaende Plade. Det er en Selvfølge, at 
begge disse Pladerækker ere bredere hos større, smallere hos yngre Exemplarer. 2 Fod- 
papiller og 3—4 (kun undtagelsesvis 5) smækkre, glatte Armpigge: den øverste og længste, 
som dog ikke er udviklet paa alle Led (hos de meest udviklede Exemplarer i Reglen paa 
hvert andet Led i Armens indre Deel, længere ude med større Mellemrum), er saa lang 
som 4 eller 5 Armled; den er noget sammentrykt og viser en sjelden Gang (ligesom den 
ovenfor beskrevne unge O. annulosa) Antydning til en Udvidelse i Spidsen, men har endnu 
ikke Spor til Kølleformen"). (Efter Analogien anseer jeg det dog for muligt eller rimeligt, at 
1) Af Museets to omtrent lige store Exemplarer har det ene noget længere og talrigere Skivepigge end 
det andet og tillige noget længere Armpigge, men Forskjellen er dog ikke større, end at den godt 
kan ligge indenfor Variationens naturlige Grændser hos samme Årt. 
