27 45 
5. 0. caryophyllata Z#. Papille ambulacrales bine. Discus infra spinis omnino 
obsitus. Scutella ventralia latissima, ad rhombi formam latissimam acce- 
dentia. Color disci fusco-niger, spinæ disci brachiorumque, brachiaque 
ipsa annulis fusco-nigris et fulvis picta. Hab. ad oras insularum Fidji. 
5. To nye Slangestjerner fra Bass-Strædet (Ophiomyza australis 
og Ophiocoma canaliculata m.). 
Af Slægten Ophiomyxa kjendtes hidtil kun to Arter: den middelhavske (O. pentagona 
(Imk.), lubrica Fort.) og den vestindiske (O. florida Say). Det var derfor et ikke uinter- 
essant Bidrag til Kundskaben om denne mærkelige Slægts geographiske Udbredning, da 
Museet af Hr. Professor Wyville Thomson modtog som Gave tre tørrede Exemplarer af 
en ny Ophiomyxa (O. australis m.) fra Bass-Strædet. Den slutter sig noie til den vest- 
indiske Art i alle væsentlige Bygningsforhold, men adskiller sig dog fra denne ved folgende: 
1. Mundpapillernes Takker ere finere, ja de findes egentlig kun paa de to 
yderste Mundpapiller i hver Række; paa de to inderste saavelsom paa den uparrede Mund- 
papil (eller underste Tand) synes de ganske at mangle; den klare, glasagtige Bræmme 
har her kun uregelmæssige Indkærvninger, som formodentlig ere Følgen af Slid. Hos de 
to ældre Arter ere derimod alle Tender og Mundpapiller stærkt takkede. 
2. Armpiggenes Antal er her 5 eller 6 i hver Række; begge Tal synes at 
vere lige hyppige. O. florida har i Gjennemsnit een mindre, normalt 4, men dog 
ogsaa ofte 51). 
3. Rudimenter af Armrygplader ere hos O. australis baade tydelige og talrige 
som Grupper af 2 eller 3 Smaaplader, hvilke udfylde Mellemrummene mellem Armenes Led- 
stykker paa Ryggen. Hvis tilsvarende Dannelser forekomme hos O. florida, ere de der i 
al Fald baade sjeldnere og mindre udviklede. 
Et af de foreliggende Exemplarer viser endnu Spor til Purpurfarven; de to andre 
kun mørkere og lysere olivenbrune Bælter paa Armene. Det største har et Skivetvermaal 
af 26m og Arme af henved 100" ®’s Længde. 
1) Jeg har senere havt Leilighed til at undersøge et Exemplar af en Ophiomyxa fra Fidji-Oerne, til- 
hørende den Godeffroyske Samling. Jeg vilde ogsaa fort det herhen, hvis ikke 1) alle Mundpapillerne 
her vare takkede, og 2) Armpiggenes Antal ikke over 5, stundom 4 eller endog kun 3. Jeg maa 
derfor endnu lade det staae hen, om der findes en eller flere Arter af Ophiomyza i det stille Hav, 
hvorfra Slægten ikke tidligere kjendtes uden af et enkelt Exemplar, hjembragt af Prof. Ørsted og 
efter Opgivende fra Central-Amerikas Vestkyst. 
