52 34 
a. Ophiothrix fragilis (4ëgd.) og dens Repræsentanter i Middelhavet. Jeg 
har allerede et andet Sted leilighedsvis udtalt Tvivl, om virkelig Ophiothrix fragilis (Abgd.) 
kan med Ret nævnes blandt de Arter, som forekomme baade i Nordhavet og i Middelhavet. 
Skjøndt jeg selv ikke har seet nogen middelhavsk Ophrothrix, som jeg kunde fore hen til 
samme Art som den mig fra vore egne og andre nordiske Have (England, Norge, Færø, 
Island) velbekjendte Form, vilde jeg dog indrømmet Sandsynligheden af, at denne min 
personlige Erfaring var altfor indskrænket og for stærkt paavirket af Tilfældigheder 
til at kunne modbevise den almindelige Antagelse, at Ophiothrix fragilis er udbredt ikke 
alene fra Island og Christianssund i Norge til Kanalen, men fremdeles derfra til dybt ind i 
Middelhavet, naar jeg ikke fandt saa megen Strid mellem de forskjellige Forfatteres Yttringer 
om, hvilke Ophiothrix-Arter de have fundet i Middelhavet, at deres tilsyneladende Enighed 
om, at Ophiothrix fragilis lever der, taber betydeligt i Verdi. Müller og Troschel?) 
anføre egentlig tre Arter fra Middelhavet: O. fragilis (forsaavidt nemlig O. pentagona og 
O. Cuvieri (d. Ch.) føres hen til den som Synonymer) samt to Arter, af hvilke de selv have 
undersøgt Exemplarer fra Middelhavet, nemlig O. echinata (d Ch.) og O. alopecurus M. Tr. ; 
af disse to Arter er den ene beskrevet efter Exemplarer i Berliner Museet, det andet i 
Leydener Museet; en umiddelbar Sammenligning har neppe fundet Sted, og det var derfor 
ikke utænkeligt, at de kunde være synonyme. Som tvivlsomme optoges dernæst fire Arter 
efter Risso og delle Chiaje (0. spinulosa R., O. quinquemaculata, Ferrusacii og tricolor 
d. Ch), men allerede Forbes?) erklærede alle delle Chiajes Arter for kun at vere Varie- 
teter af O. fragilis, og siden den Tid har det vel været den almindeligere Anskuelse, at 
der i Middelhavet kun fandtes een Ophiothriz-Art, nemlig den nordiske O. fragilis. 
Lyman?) nævner saaledes kun O. fragilis (rosula) fra Middelhavet og opfører blandt dens 
Synomyner O. echinata, tricolor og Ferrusacii, og Ljungman?) opfører alle delle Chiajes 
sex Arter samt Miiller og Troschels O. echinata og alopecurus som Synomyner til den. 
meddele Oplysninger om Farvetegningen, maaskee ikke i og for sig ere tilstrekkelige til at be- 
grunde en Benævnelses-Forret, har jeg dog troet at burde optage hans Benævnelse istedenfor min 
egen; da Breslauer Museets Exemplar nemlig er fra samme Kilde som et af den herværende Samlings 
(«CGhina-See», Salmin), nærer jeg ingen Tvivl om Identiteten. Skjondt denne Art altsaa strengt 
taget ikke er «ny», har jeg dog troet, at det ikke var rigtigt at lade Beskrivelsen udgaae af dette 
mit Arbeide, eftersom den uden dette vilde vere mindre fuldstendigt kjendt. — Sammesteds 
beskrives en ny Ophiothriæ fra St. Helena (O. roseo-caeruleus) og en anden Art fra China-Spen 
(O. melanostictus), hvilke ere mig ubekjendte. 
1) System der Asteriden S. 110—11. 
2) On the Radiata of the eastern Mediterranean pt. I. Ophiuride (Transactions of the Linnean Society, 
Vol. 19, 1843) S. 152. 
3) Illustrated Catalogue S. 154. 
4) Ophiuroidea viventia S. 331. 
