55 73 
skelige Afsnit af Forsteningsleren kunne faae en forsvarlig Behandling i Hænder, der ikke 
ere videre fortrolige med denne Afdeling af Dyreriget. Skal man slutte af d’Orbignys 
Behandling af de fossile Ophiurider, maa hans Kundskab til de levende Former have staaet 
langt under, hvad man kunde vente af en Forfatter, hvem man skylder de smukke Afbild- 
ninger og Analyser af kanariske Asterider og Ophiurider. Det skal dog indrømmes til hans 
deelvise Undskyldning, at hvad der før ham var præsteret paa det samme Omraade, end- 
ogsaa af udmærkede Zoologer og Palæontologer, heller ikke egnede sig til at tjene som 
Mønster for Andre, som f. Ex. ovenfor er vist i Anledning af Slægten Ophiurella. 
2. Acrura Ag. «Ophiure pourvue aux bras de 4 rangées de pièces, entre 
lesquelles sont de petites écailles par lignes transverses». Disse «Smaaskæl» 
mellem Armpladerne ere de papilagtige Armpigge, som udmærke A. prisca (Münst.) (Goldfuss t. 62, 
f. 6) fra Muslingkalken. Denne Art hører til de forholdsvis vel kjendte; den har saa meget tilfælles 
med visse Arter af Amphiura Forb., at man førend denne Slægts seneste Klovning ved Lyman og 
Ljungman ikke kunde have havt stor Betænkelighed ved at henføre den til denne. Men baade 
i denne og i andre nærstaaende Slægter (Ophioderma, Ophiolepis, Ophioglypha o.s. v.) ere 
Piggene saa lidet forskjellige fra Fodpapillerne, at Tilstedeværelsen af Papiller istedenfor 
Pigge paa Siderne af Armene ikke kan betragtes som noget absolut eiendommeligt for 
A. prisca. Imidlertid kan man vel lade denne Art vedblive at være Typ for en egen Slægt 
ved Siden af Amphiura (s. str.), Amphipholis, Hemipholis 0. s. v. — tildeels dog kun fordi 
de Smaaforhold i Mundvzbning o. desl., hvorpaa det ved dens finere Bestemmelse især 
vilde komme an, ikke kunne ventes oplyste nogensinde. 
Af de 4 andre Arter, som d'Orbigny indbefatter under Slægten Acrura, ere de 
to endnu altfor lidt kjendte, til at man kan bestemme deres Plads, nemlig: 
Acrura Cottaldina Oro. (11 Etage, Bathonien), «espèce pourvue de longs bras à 
peine épineux», og 
A. subnuda d'Orb. (14 Etage, Corallien), «espèce dont les bras grèles ont à peine 
de très petites épines entre les plaques». De anførte Ord — som rigtignok' antyde en vis 
Lighed med À. prisca — ere alt, hvad man veed om dem. 
De to andre Arter synes at kunne henføres til Slægten Ophioglypha Lym. (Ophiura Forb.) : 
A. Cornuelana d’Ord., opstillet paa de Brudstykker af en glatarmet og kortpigget 
Ophiuride, som Cornuel har afbildet fra «Neocomien» (Mémoires de la societé géologique 
de’ France t. 3 (1848), t. 4, f. 26—30) De kunne idetmindste have tilhørt en Ophio- 
glypha ligesom de Levninger, der beskrives forskjellige Steder under Navn af Ophiura eller 
Acrura serrata (Roemer). (Smlgn. Roemer: die Versteinerungen des norddeutschen 
Kreidegebirges (1841), t. 6, f. 23; Reuss: Die Versteinerungen der böhmischen Kreide- 
formation, S. 58, t. 20, f.26; Proceedings of the geological Society, Vol. IV (1843), S. 233; 
Dixon: Geology of Sussex, S. 337, t. 23, f. 2 og 3). 
10* 
. 
