61 79 
foruden de 10 Radialskjolde ved Armenes Grund; af de mindre Skæl, som formodentlig 
have udfyldt Mellemrummene mellem de større, sees kun 5 nærmest om Midtskjoldet. 
Armene, hvis rudeformige Rygplader og hvælvede Sideplader sees meget tydeligt, synes at 
have fortsat sig meget langt ind i Skivens Ryg i Udsnit mellem Radialskjoldene, da 
de inderste smaa Armrygplader først standse ved de 5 større Skæl, som danne Rosetten 
midt paa Skiven; men Armenes eiendommelige Kølleform — snævrest ved Grunden, bredest 
henimod Spidsen — er en hos Nutidens Ophiurer og hos Slangestjernerne overhovedet 
ganske ukjendt Eiendommelighed. 
Der staaer tilbage at omtale de palæozoiske (siluriske) Ophiurider og fornemmelig 
Slægten Protaster Forb., hvis Historie, skjøndt ikke meget gammel, allerede er noget ind- 
viklet. Den er opstillet paa P. Sedgwickii (Memoirs of the geological Survey, Decade I, t. 4); 
de vigtigste om denne i flere Henseender merkelige Dyreform oplyste Kjendsgjerninger ere fol- 
gende «Den stjerneformige Mund er omgiven af fastere Stykker, nærmest som hos Ophiuriderne, 
Skiven skældækt, Armene sammensatte af to alternerende Rækker af Led (ossicula); til korte 
Armpigge er der Spor». At Armleddene bestode af to alternerende Ledrækker, blev med Foie 
af Forbes fremhevet som noget meget merkeligt; han tilfoier, at dette Forhold gjenfindes 
hos Asterophyton og andre Euryalider, og han opfattede derfor Protaster som en ugrenet 
Euryalide, nærmest beslægtet med Asteronyx, som dengang var den eneste bekjendte ugre- 
nede Euryalide, ja han gik endog saa vidt, at han baade i Slegtsdiagnosen og i den restau- 
rerede Skizze af Protaster tildelte denne den for Asteronyæ eiendommelige Beliggenhed af 
Genitalspalterne, uden at der i selve Forsteningen var nogetsomhelst, som berettigede til 
denne dristige Antagelse. Joh. Müller har allerede dertil med Foie bemarket!), at 
der ikke er nogen Euryalide, som har to saadanne alternerende Ledrekker, og den hele 
Sammenstilling med Euryaliderne og construerede Lighed med Asteronyx falder dermed bort. 
Det neste Bidrag til Kundskab om Protaster saavel i Henseende til en skarpere 
Charakteristik af Slægten, som i Henseende til dennes Arter (af hvilke der opstilles to nye: 
P. Miltoni og P. leptosoma) gav Salter i sin vigtige og indholdsrige Afhandling «on 
some new palæozoic Starfishes»°). Han betragter den her — efter min Mening med fuldstændig 
Ret — som en Ophiuride, og den skulde som saadan iser udmerke sig ved Tvedelingen 
af Armenes Ryg- og Bugplader. Det siges udtrykkeligt i denne Salters forste Meddelelse, 
at Fodporerne ikke ligge mellem Bugpladerne som hos Asteriderne, men paa begge 
Sider af disse som hos alle Ophiurider, hvilket dog i en senere Meddelelse af samme 
Forfatter”) ændres derhen, at man baade vilde kunne forsvare at sige, at de ligge mellem og 
1) Zeiler und Wirtgen: Bemerkungen über die Petrefakten der ältern devonischen Gebirge am Rheine 
(Verhandlungen des naturhistorischen Vereins d. preuss. Rheinlande u. Westphalens, XII Bd., S. 4—6). 
2?) Annals and magazine of natural history Novbr. 1857. (Vol. XX). 
3) Annals and mag. nat. hist. Vol. VIII (1861), S. 485. 
Vidensk. Selsk. Skr,, 5 Række, naturvidensk, og mathem. Afd., 8 Bd. II. 11 
