80 . 62 
paa Siderne af Bugpladerne. Slægten charakteriseres iøvrigt paa folgende Maade: «Armene 
ere lange og række langt ud over den kredsrunde, tet reticulerede [9: skældækte] Skive; 
de dannes oventil af to Rækker dybt skulpterede Plader, som ere tornede i Kanten [?], og 
underneden af 2 Rækker langagtige Armbugplader |? ossicula ambulacralia], paa Siderne af 
en Række pigbærende Plader. De inderste Bug- og Sideplader samt Skiven ere forbundne 
med hinanden paa en saadan Maade, at de danne en bladformet Mund paa Skivens Underside». 
Den detaillerede Beskrivelse og Analysen Tab. IX, f. 4 c give fremdeles det Indtryk, at Munden 
har været en aldeles typisk Ophiur-Mund. Hverken mellem de to Rækker Armrygplader 
eller mellem «Bugpladernes» tilsvarende Hælvter er der hos P. Miltoni noget Skifteleie; hvert 
Par ligger aldeles jevnsides. Derimod synes det rigtignok at fremgaae af Beskrivelserne og 
Afbildningerne af P. Sedgwick (Forbes 1. c.) og P. leptosoma (Salter I. c. f. 4), at et 
sligt Skifte finder Sted, hos den første baade paa Ryg- og Bugsiden, hos den sidste idet- 
mindste paa Rygsiden'). — At Armrygpladerne ere tvedelte, er nu ikke saa særdeles mær- 
keligt (jfr. Ophioceramis Januart eller Amphipholis fissa), men skulde det bekræfte sig, at Arm- 
bugpladerne ere det, vilde det unægteligt være temmelig paafaldende; og ikke mindre maa det 
overraske af en af Salters senere Meddelelser at erfare, at Protaster havde sin Madrepor- 
plade liggende paa Ryggen — et for Ophiuriderne aldeles fremmed Leie af dette Organ —, 
hvorfor Salter nu ogsaa aabenbart er mere tilboielig til at ansee den for en Asteridei 
Ophiurforklædning eller maaskee for en Mellemform mellem Asterider og Ophiurider. — Af 
Salters Figur (l. e. t. VII, t. 18, f. 9) vilde jeg dog snarest troet, at Madreporpladen laa 
paa Bugen i et af Armmellemrummene (Texten oplyser egentlig Intet nærmere derom), en 
Beliggenhed, som det vilde være lettere at bringe i Overeensstemmelse med Slange- 
stjernernes almindelige-Bygning; thi vel er der her i Reglen ingen særegen Madreporplade 
— et af Mundskjoldene fungerer jo som saadant — men dersom der muligvis ingen egent- 
lige Mundskjolde var hos hin siluriske Ophiuride, maatte der uddannes et eget Aabnings- 
apparat for Vandkanalsystemet omtrent paa det sædvanlige Sted, saaledes som det jo ogsaa 
er Tilfældet med Asterophyton. Imidlertid maa jeg antage, efter hvad Professor Wyville 
Thomson godhedsfuldt har meddeelt mig, at Madreporpladen hos Protaster virkelig ligger 
paa Ryggen af Skiven. 
Selv har jeg havt Leilighed til at undersøge et smukt Exemplar af P. Milton‘, som 
den nysnævnte udmærkede Naturforsker i Belfast har havt den Godhed at forære Museet. 
Det har ikke efterladt nogensomhelst Tvivl hos mig om, at det jo er en aldeles typisk 
Ophiuride, men vel om at visse Dele af dens Bygning maaskee ikke hidtil have været 
ganske rigtigt opfattede eller fuldstændigt oplyste. Hvad man har beskrevet som tvedelte 
1) Den sammesteds beskrevne og afbildede Palæodiscus ferox, som Salter ogsaa var tilboielig til at 
sætte blandt Ophiuriderne eller i Nærheden af disse, er senere erkjendt for at være en tavlet 
Echinide (Wyville Thomson i Edinburgh new philosoph. Journal 1861). 
