160 50 
Er der d Æqvivalenter af Basen tilstede, og deler den sig saaledes imellem Sy- 
rerne, at & Ægqvivalenter forenes med den ene Syre, a, med den anden, da er 
a a 
a ay 
at+ta,=— 4, 
hvoraf da findes 
a= wa: 
Sammenligne vi disse Formler med, hvad Forsøget har givet, ville vi ikke finde 
nogen Overeensstemmelse. For lige Æqvivalenter Salpetersyre og svovisuurt Natron have vi 
fundet, at der decomponeres %3 Æqv. af Saltet; men Formlen giver for = a == a, = 1 
oon le 
imedens Forsoget har givet 
a — 1s 
a= 2/3. 
Berthollets Theori stemmer ikke med Erfaringen, forsaavidt den angaaer de her 
omhandlede Forhold. Man kunde imidlertid vere tilboielig til at antage, at Overeensstem- 
melsen kunde opnaaes, naar man ikke betragtede det, som Berthollet kalder Affinitet, lige 
med Mætningsevnen, uagtet han udtrykkeligt selv angiver det. 
Bibeholder man derfor det forste Udtryk for = == 7, nemlig: 
= Mx i aan i ‘am. 
M, x, Da Ales a,m,° 
idet man setter Ax = m og A,x, — m,, erholdes 
a am 
@, am 
a+a,=—5b 
am 
ee We 
am + am; 
aim; 
A UP: am+a,m, 
og disse Ligninger vilde da for a = a, = 6 = 1 give 
@ — sko ta — a, 
naar man antager 
m, = 2m. 
De sidstnævnte Formler for @ og «, findes i Reglen i de fleste Lærebøger og chemiske 
Skrifter som Udtryk for Berthollets Theori; men de ere feilagtigt udledede af denne. 
