168 58 
Uagtet der i alle de Anvendelser, vi have gjort af Guldbergs Formel, har viist sig 
en stor Tilnermelse til de ved Forsøgene vundne Resultater, maa det dog ikke lades ude 
af Betragtningen, at mange hyperbolske Functioner, hvis tilsvarende Curver have een Green, 
hvis Asymptote er parallel med Abscisseaxen, og hvis anden Green skjærer denne Axe i Be- 
gyndelsespunktet, i større eller mindre Grad ville være et tilfredsstillende Udtryk for de Phæ- 
nomener, som jeg her har gjennemgaaet. Curven, som svarer til Ligning (3), stiger stærkt 
i Nærheden af Begyndelsespunktet og svarer, saaledes som vi have seet, godt til de ved 
Forsøgene vundne Resultater. 
Naar Værdien af » bliver 1, reduceres Formel (3) til den simple Form 
ee 
ap en) 
som atter for y — d — o giver 
BD DC ie 
Par fn 
eller det til Berthollets Theori svarende Udtryk. Jo mere Coefficienten nærmer sig til Een- 
heden, desto mere nærmer sig Forholdet til det af Berthollet antagne, der altsaa kun er et 
specielt Tilfælde af den mere almindelige Formel. 
Betydningen af n i Formel (3) er ikke andet end Forholdet «mellem de tvende vir- 
kende Syrers Aviditet. Betegnes denne for Syren A ved a og for Syren A‘ ved a‘, da er 
for Processen (BA, A‘) Coefficienten n = “4 og for den omvendte Proces (BA’‘, A) det 
sl Bes 
Omvendte, nemlig ots = Aviditeten bestemmer man netop paa samme Maade som Storrel- 
1 
sen x, nemlig ved at undersøge Forbindelsesmaaden, naar et Æqvivalent af hver af de tvende 
Syrer samtidigt indvirke paa 1 Aöqvivalent Natron. Hvad enten man vil antage Gyldigheden 
af den Guldbergske Formel eller ikke, beholde de afledede Værdier for Aviditeten uforandret 
deres Betydning, idet de udtrykke Forholdet, i hvilket de tvende Syrer dele Basen imellem 
sig i det normale Tilfælde, at der er et Æqvivalent af hvert af de virkende Stoffer tilstede. 
5. Om Aviditetens Afhaengighed af Basen. 
I alle de foregaaende Exempler er Syrernes Aviditet undersogt og bestemt ved An- 
vendelsen af Natron som Base. Der opstaaer derfor naturligt det Spørgsmaal, om Avidi- 
teten er en uforandret Størrelse ligeoverfor andre Baser end Natron. Uagtet dette Sporgs- 
maal ikke lader sig udtommende besvare ved de af mig ovenfor meddeelte experimentale 
Resultater, er det dog muligt at danne sig en Forestilling om Sagen ved Benyttelsen af tre 
af de ovenfor meddeelte Rækker Forsøg, nemlig: 
