208 6 
her tilbagelegger den samme Vej, som den anden har tilbagelagt i det forste Spejl, og om- 
vendt. Lader man nu de to adskilte Straaler passere to jevnsides liggende lige lange Rør, 
fyldte med Vand, saa vil man ved at betragte Forskydelsen af de ved Straalernes Forening 
fremkomne Interferensstriber kunne iagttage enhver Forandring af Vandets Brydningsforhold 
i et af Rorene. 
I de paatænkte Forsøg skulde Vandet i de to Rør have forskjellige Varmegrader, 
hvorfor det var af Vigtighed at faae de to Lysstraaler temmelig vidt skilte fra hinanden, og 
af den Grund maatte de to Spejle have en betydelig Tykkelse. Jeg benyttede derfor ikke, 
saaledes som man hidtil har gjort, to Spejle skaarne af et Stykke Planglas, men lod i det 
Sted forfærdige hos Direktor Mertz i München to ligestore, paa de fire Sideflader polerede 
Glasterninger. Disse vare i alle Henseender fortrinlig udførte, og de viste kun en meget 
ringe Forskjel i Dimensionerne, der vare opgivne til 1/2 fransk Tomme. Maalte med et 
Sfærometer fandtes følgende Tal for Afstanden mellem to modstaaende Flader: 
Terningen À. Terningen B. 
103,052 103,024 
102,970 102,915 
Altsaa fandtes meget ner 103 Sfærometerinddelinger, som svarede til 41,577", for alle Fla- 
der. For tillige at undersoge, hvorvidt Glasmassen var ens i begge Terningerne, stilledes 
de tæt ved Siden af hinanden, hver foran sin Spalte, og et ved de to Spalter frembragt 
Interferensspektrum iagttoges i en Kikkert. Den fra den ulige Tykkelse af de to Terninger 
hidrorende Forskydelse af dette Spektrums Midtstribe viste sig nu saavel i Henseende til 
Størrelse som Retning ganske saaledes, som man efter de anførte Maalinger kunde vente, 
hvoraf altsaa saaes, at de to Terningers Brydningsforhold maatte være fuldkommen ens. 
Ogsaa kunde man af Stribernes Regelmæssighed bedømme Glasmassens fortrinlige Renhed 
og Ensartethed. 
Som reflekterende Flader i Spejlene valgtes nu de, hvis Afstande i de to Terninger 
viste den mindste Forskjel (103,052 og 103,024), som var 0,011™™. Dernæst bleve de to 
Flader, der skulde tjene som Spejlenes Bagside, belagte med Solvspejl. 
Som Lyskilder benyttedes de ensfarvede Natrium- og Lithium-Flammer. I en kon- 
centreret Opløsning af Clornatrium sattes efter Kettelers Anvisning («Ueber die Farbenzer- 
streuung der Gase») en Væge af Asbest, som holdtes til Flammen af en Bunsens Brænder. 
Foruden dette gule Lys benyttedes det blandede rede og gule Lys, som erholdtes med en 
concentreret Opløsning af Chlorlithium, som indeholdt meget lidt Chlornatrium. Ogsaa 
blev der paa forskjellige Maader gjort Forsog med Thalliumflammen, men skjondt jeg med 
denne kunde erholde smukke Interferensstriber, saalenge de interfererende Straaler kun 
havde Luften at passere, saa var det mig ikke muligt, naar Vandsojlerne vare indskudte, at 
faae Striberne saa tydelige, at de kunde benyttes til nojagtige Maalinger. 
