7 209 
Den ene af de to Terninger, A, Fig. 1 (S. 211), befæstedes i uforanderlig Stilling paa 
et solidt Jernstativ, den anden, B, blev stillet i Centrum af en horisontal, inddelt Skive, 200mm 
i Diameter, som var bevægelig om en vertikal Axe og kunde fint indstilles ved en i Peri- 
ferien indgribende horisontal Skrue c. Dette Stativ hvilede paa tre vertikale Stilleskruer og dets 
Underlag kunde forskydes horisontalt, lodret paa Terningernes Forbindelseslinie. Efterat de 
spejlende Flader vare indstillede vertikale, erholdtes ved Indstilling af Terningen B Inter- 
ferensstriberne fra Natriumflammen i Z, hvorefter man ved en parallel Forskydelse af Sta- 
tivets Fodstykke og forandret Stilling af Flammen søgte at træffe den fordelagtigste Indfalds- 
vinkel for Lysstraalerne; denne Indfaldsvinkel valgtes noget mindre end 45°. Striberne, som 
vare synlige med blotte Øjne, bleve gjorte betydelig større og tydeligere ved Anbringelsen 
af de to Lindser a og à. Den første, paa hvilken et Traadkors var befæstet, var et større 
Samleglas, med en Brændvidde af 320==; den anden, som var anbragt i nogen Afstand fra 
den første, var mindre og havde en Brændvidde af 40™™, og gjennem dette betragtedes da 
det forstørrede Billede af Striberne tilligemed Traadkorset. Dette System fandtes her at 
være det fordelagtigste; Anbringelsen af en Samlelindse imellem Flammen og den første 
Terning viste sig uhensigtsmæssig. 
Striberne saaes, paa Grund af den uundgaaelige Fejl i de spejlende Fladers Plan- 
parallelisme, skarpest i en bestemt Stilling, nemlig naar de dannede en Vinkel paa omtrent 
60° med Horisonten. De kunde ved Omdrejning af en af de vertikale Skruer, hvorpaa 
Stativet hvilede, gjøres mer eller mindre stejle, medens man ved den horisontale Skrue var 
Herre over deres Forskydelse indtil en ringe Brøkdel af en Stribes Brede. De skraat stil- 
lede Striber viste sig retlinede og, betragtede som staaende i den tydelige Synsviddes Af- 
stand, omtrent 3=m adskilte fra hinanden; der kunde, naar Rørene vare indskudte imellem 
Terningerne, oversees påa engang omtrent 20 Striber, som overalt stode lige tydelige og 
skarpe i hele det rektangulære Synsfeldt. Foruden disse Striber kunde man ogsaa, naar 
ingen Rør vare skudte ind imellem Terningerne, iagttage i nogen Afstand til Siden to andre 
Systemer af smallere Striber, som ved Terningens Omdrejning bleve forskudte i modsat Ret- 
ning af de første. Det ene af disse Systemer hidrorte fra Interferens af to Lysstraaler, 
hvoraf enhver var tilbagekastet fra den ene af de to Terningers forreste Flade, medens den 
i-den anden Terning havde lidt en tredobbelt Tilbagekastning i Terningens Indre, nemlig 
en total Tilbagekastning fra Terningens ene Sideflade, en anden fra den belagte Bagflade 
og en tredie atter total fra den anden Sideflade. Det ringe Tab i Lysstyrke ved disse Til- 
bagekastninger og Terningernes nøjagtige Form bevirkede, at disse Striber kunde sees meget 
tydeligt. Af samme Grunde kunde endog det tredie System af Striber, som viste sig umid- 
delbart ved Siden af det foregaaende, og som maatte hidrøre fra en seædobbelt indre Til- 
bagekastning, endnu tydelig iagttages. 
En anden lagttagelse, jeg havde Lejlighed til at gjøre med disse Terninger, forinden 
2e 
