216 14 
altsaa an Forholdet imellem det ved Temperaturtilvexten di forskudte Stribeantal og 
dt 
denne Tilvext, saa kan man sette 
esl) arbitert... (3) 
Lt 
s(t) = att lb? +icts + ... (4) 
Naar den nævnte Vandsøjle F opvarmes fra ¢, til ¢,‘ Grader, medens den anden ligesaa 
store Vandsojle FY opvarmes fra 2, til z,' Grader, saa er Antallet s af forskudte Striber 
bestemt ved 
s = s(t,’)—s(t,)— s (ty‘) + s (ka). (5) 
Man maa nu for ethvert Forsøg søge at bestemme den Varmegrad ¢, som tilfredsstiller 
Ligningen 3 
8 (t) s 
(iy eS (6) 
idet A er Differensen af Temperaturtilvæxterne i de to Truge, eller 
N = iy ag SF lg (7) 
Hvis de ovenforstaaende Rækker (3) og (4) kun indeholdt de to første Led, saa 
vilde man ifølge (5) have 
s=ah+!lbi,?—t’— +13}, 
og sættes under denne Forudsætning z istedenfor ¢ i Ligningerne (6) og (3), ville disse give 
s — a +bTA. 
Af disse to Ligninger folger 
PET er nor 
BEN j 
Efter denne Formel er z beregnet for ethvert af Forsøgene, hvorefter Konstanterne a, 6 og ¢ 
(8) 
beregnedes ved de mindste Kvadraters Methode. Der fandtes 
c 
b 
et Resultat, som var tilstrækkelig nøjagtigt til Beregningen af ¢ Man vil nemlig, naar 
— — 0,011, 
ogsaa det tredie Led medtages i Rækkerne (3) og (4), ifolge Ligningerne (4), (5), (7) og 
(8), have 
s=aA+brA +teclk,?— 1? — 6,7? + 2,2), 
som ved Ligningerne (3) og (6) giver 
Me = ae a ,? — 6,9 + 45), 
hvoraf den lille Korrektion {— 7, som i Forsøgene ikke overstiger nogle faa Hundrededele 
af 1? C., let beregnes. 
Efterat denne Korrektion var indført, beregnedes de tre Koefficienter nøjagtig ved 
