256 8 
Sugeskaalenes Størrelse vexler hos de forskjellige Arter; den er til en vis Grad 
afhængig af Sammentrækningstilstanden, og deres Grændse er ikke altid ganske tydelig at 
iagttage. Der gives Arter, hos hvilke disse Redskaber ere paafaldende store, andre, som 
have usædvanlig smaa Sugeskaale, og hos nogle af dem, der have en flad, hvælvet Snabel 
med talrige smaa Kroge, frembyde de Analogi med denne, forsaavidt som deres Rand er 
besat med en Bræmme af smaa Torne. 
Kjønsaabningernes Stilling er hyppigere eensidig end uregelmæssig afvexlende. 
Kun sjelden er Afvexlingen regelmæssig, eller de findes paa begge Rande af hvert Led. 
Hos enkelte Arter har jeg ingen Kjønsaabninger kunnet iagttage. 
Kjønslemmet frembyder store Forskjelligheder i Form og Størrelse. Hos nogle 
Arter er det let synligt for det blotte Øie, hos Andre meget ringe i Udstrækning. Man 
træffer det hos visse Arter sædvanlig stærkt fremtraadt paa et større Antal Led, medens 
det hos andre for det meste findes indkrænget. Dets Overflade er gjerne beklædt med 
Haar, Børster eller Torne af forskjellig Form og Størrelse; i den fremkrængede Tilstand 
gaae de, ligesom Snabelens Kroge, undertiden tabte ved Maceration. 
De indre Kjønsredskaber vise upaatvivlelig mange Forskjelligheder med Hensyn til 
deres Bygning. Men de ere kun vanskelig tilgængelige for Undersøgelsen og ville vistnok 
faae større Betydning for Inddelingen af Tænierne i Grupper end som Artscharakterer. 
Æggenes Formforskjellighed blev først stærkt fremhævet af v. Siebold (Nr. 28, — 
S. 201). De kunne være runde eller aflange, og af de omgivende Hinder er især den 
yderste hos en Deel Arter trukken ‘ud til et Par betydelige rørformede, tilspidsede Forlæn- 
gelser. /Eggehindernes Antal er forøvrigt ikke altid let at bestemme, da den yderste Hinde 
sædvanlig er meget tynd og hos nogle Arter let gaaer tilgrunde. Kun sjelden finder man en 
fastere Æggeskal. Weinland (Nr. 56. — S. 17) har foreslaaet at inddele Tænierne efter 
Æggehindernes Beskaffenhed i Sclerolepidota, hvortil Blærebændelormene høre, og Mala- 
colepidota, til hvilke idetmindste de fleste af Fuglenes Tænier maatte regnes. Ligesom hos 
andre Dyr er Fastheden af Æggets Hinder uden Tvivl et Udtryk for, hvilken Modstand de 
skulle gjøre mod ydre Indvirkninger, og staaer saaledes i Samklang med Ungens Udviklings- 
forhold. Forsaavidt denne er overeensstemmende hos beslægtede Arter, vil derfor ogsaa 
Æggenes Beskaffenhed kunne komme i Betragtning ved Systematiken. 
Fosterets Kroge, som bekjendt tre Par, frembyde med Hensyn til deres Form over- 
alt væsentlig det samme Præg; men deres Størrelse er meget forskjellig og nogenlunde 
bestemt hos hver Art. Sædvanlig træffer man det midterste Par, der ere lange, tynde, 
forsynede med en ubetydelig Tap og en i Spidsen ofte næsten vinkelformig boiet Klo, 
stillede lige fremad, hvorimod de to ydre Par, af hvilket det ene er sværere bygget, gjerne 
