288 40 
Hos 100 tamme Ænder, alle fra Sjælland, af hvilke nogle ere undersøgte af Hr. 
Gad, var der 21, som havde Bændelorme, idet 7. anatina fandtes hos 3, T. sinuosa hos 2, 
T. gracilis hos 4 og T. coronula hos 3. 7 Gange forekom den mærkelige Form, man 
har kaldt 7. malleus, og hos 5 af Ænderne lode Ormene sig ikke noiagtig bestemme. 
I Wiener Kataloget angives Bændelorme (7, malleus og T. sinuosa) at være fundne 
hos 33 af 111 Huusænder; hos Anas boschas fera fandtes Tænier af ubestemt Art i 31 af 
97 Tilfælde. 
Taenia malleus GOEzE. 
Denne besynderlige Form blev først beskreven og afbildet af Pallas (Nr. 3. — S. 85 
og Tab. III. Fig. 28) under Navnet T. fasciolaris, efter et Exemplar, som Grev v. Bork 
havde fundet hos Anas boschas dom. 
Goeze (Nr. 5. — S. 383 og Tab. XXX. Figg. 1—3) fandt den (1775) ligeledes hos 
Huusanden og erholdt den igjen 1781 fra samme Fugl. Han kaldte den 7. malleus. 
Zeder (Nr. 16. — S. 274) iagttog den hyppigst hos Huusanden, sjeldnere hos 
Anas boschas fera, Anas querquedula, Anser cinereus dom. og Mergus merganser. Paa 
Spidsen af Fligen, som danner den forreste Ende, fandt han et Hoved med 4 Sugeskaale 
og en lille Snabel. 
Frølich (Nr. 17. — S. 13 og Tab. I. Figg. 4—6) adskilte 7. malleus af Anas bo- 
schas dom. fra Slægten Taenta og kaldte den Fimbriaria malleus. En lignende Form, 
hvilken han fandt hos Vildanden, opstillede han under Navnet Fémbriaria mitra som en 
egen Art. 
Rudolphi (Nr. 19. — Vol. Il. P. Il. S. 158) fandt den hos Anas penelope. Ogsaa 
hos Picus medius traf han i Greifswald en Bændelorm, hvis forreste Ende frembød en 
lignende Dannnelse. Senere (Nr. 20. — S. 162 og 521) udtalte han sig for, at det rimelig- 
viis var Misdannelser. 
Bremser (Nr. 22. — Tab. XV. Figg. 17—19) gav Afbildninger af den (af Anas 
boschas dom.). 
Greplin (Nr. 29. — S. 299) angiver, at han selv har iagttaget den, to Gange for- 
synet med Hoved, hos Anas boschas dom., maria og glacialis samt hos Gallus domesticus; 
endvidere at Schilling havde fundet den hos Mergus merganser og serrator, og atMehlis 
i sin Samling havde den fra Anas fuligula og mollissima. Creplin bemærker udtrykkelig, 
at han ikke kan ansee den for en Monstrositet. 
Dujardin (Nr. 30. — S. 587) beskrev den som et normalt dannet Dyr, hvilket 
han opstillede som Repræsentant for en egen Gruppe af Tænier. Han traf den oftere i 
Rennes hos Anas boschas dom. og hos Anas moschata, dog kun eengang med modne Æg 
