338 88 
havde henved 20 Led med regelmæssig afvexlende Kjønsaabninger. Ved Siden af den lang- 
strakte Cirrusblere saaes et ejendommeligt, stærkt lysbrydende (chitinagtigt) Organ, rime- 
ligviis henhørende til Hankjonsredskaberne. Der fandtes i de bageste Led langagtige umodne 
Æg, hvis ydre Hinde i hver Ende havde en pidskeformet Forlængelse. 
Den samme Bændelorm fandt Dr. P. Olsson i Skaane (Mai 1867) hos en Muur- 
svale. Exemplarerne vare indtil 2,5™ lange, 0,5"= brede. Krogenes Antal var omtrent 24, 
deres Længde 0,039""; de vare stillede i to Rækker. 
Om det er denne Art, Nitzsch (Nr. 58. — S. 14) har fundet hos Cypselus apus 
og benævnt 7. frustulum, fremgaaer ikke med Sikkerhed af hans Beskrivelse, men det er 
vel rimeligt. 
Hos Cypselus apus iagttoges ifølge Wiener Kataloget Bændelorme (7. cyathiformis) 
hos 26 af 41 undersøgte Individer. 
107. Taenia crateriformis GOEZE (DUJARDIN). 
Uncinulorum 32—35 corona simplex (2), quorum longit. 0,025—0,029mm, 
Aperturae genitalium vage alternae (2). 
Habitaculum. Picus viridis (Leuckart). 
Goeze beskrev som T. crateriformis Bændelorme af Picus major med enkelt Krog- 
krands paa Snabelen (Nr. 5. — S. 396 og Tab. XXXI B. Figg. 16—18). 
Rudolphi (Nr. 19. — Vol. II. P. II. S. 191) henforte dertil ogsaa Bendelorme, som 
vare fundne hos andre Spettearter, hos Lynx torgvilla og hos Upupa epops, og han for- 
enede dermed ogsaa den af Goeze som T. crenata beskrevne Bændelorm af Picus major. 
Han angiver, at Kjonsaabningerne vare modsatte (Nr. 20. — S. 531 og Tab. 3. Fig. 9). 
Dujardin (Nr. 30. — S. 570 og Pl. 9. Figg. I—K) beskrev under dette Navn Ben- 
delorme, som han i Rennes havde fundet hos Picus major. De havde 12 (—20?) Kroge 
af 0,028" Længde og eensidige Kjonsaabninger. Desuden traf han hos den samme Fugl 
ganske unge Bendelorme med 20—23 Kroge af 0,028—0,032"" Længde. 
Med disse sidste stemme Bendelorme temmelig overeens, hvoraf der i Leuckarts 
Samling var et Par Præparater; betegnede som TZ. erateriformis af Picus viridis. De havde 
32—35 Kroge, utydelig ordnede i to Rækker (Fig. 272), af 0,025—0,029™™ Længde (Fig. 273) 
Kjonsaabningerne vare utydelige; dog syntes de at vere uregelmessig afvexlende. 
