340 92 
Goeze rimeligviis har havt for sig. Senere har Molin miskjendt den af Dujardin om- 
handlede og beskrevet den under et andet Navn. 
Goeze (Nr. 5. — S. 386 og Tab. XXXI A. Figg. 1—6) henforte til 7. enfundibuli- 
formis Bændelorme, som han fandt i stort Antal hos Honsene, og med hvilke han troede 
at andre, der forekom hos Huusanden, Vildanden og Vildgaasen, vare identiske. Han af- 
bilder et Hoved med fremstrakt Snabel, forsynet med temmelig faa Kroge, og Led med 
afvexlende Kjonsaabninger. I Texten anslaaer han Krogenes Antal til nogle og 30, ordnede 
i dobbelt Række. 
Rudolphi (Nr. 19. — Vol. II. P. II. S. 123) fandt ogsaa hyppig Bændelorme hos 
Høns, men iagttog aldrig Kroge hos dem, hvorfor han (Nr. 20. — S. 152) indordnede dem 
blandt Tænierne med krogløs Snabel. Han fandt ogsaa Kjønsaabningerne uregelmæssig af- 
vexlende. 
Dujardin (Nr. 30. — S. 586 og Pl. 9. Fig. H) traf kun sjelden Bændelorme hos 
Høns, 7 Gange hos 200, og beskrev dem som T. infundibuliformis. Deres Hoved var 
imidlertid af en ganske anden Form end Goeze havde afbildet det; det havde en stor, 
halvkugledannet Snabel, ved Grunden forsynet med 208 Kroge af 0,009™™ Længde, i to 
Rækker. Kjønsaabningerne vare uregelmæssig afvexlende, Fosterkrogene 0,018—0,023mm lange. 
v. Siebold (Nr. 32. — S.121 og 147 Anm.) angiver, hos 7. infundibuliformis at 
have fundet 20—30 Kroge og Kjønslemmet forsynet med paafaldende store Børster. 
Ved at undersøge 200 Høns, næsten alle fra Kjøbenhavns Omegn, har jeg 35 
Gange fundet Bendelorme, henhørende til to forskjellige Arter, nemlig T. infundibuliformis 
hos 13 %, T. cesticillus hos 8 %. T. infundibuliformis, — paa det Nærmeste svarende 
til Goezes Beskrivelse, ligesom og med de Charakterer, v. Siebold har tillagt den, men 
forskjellig fra den Art, Dujardin har beskrevet under dette Navn, — forekom i et Antal af 
indtil 10 Exemplarer. De naaede en Længde af 100mm; de bageste Led vare 1,5"" brede, 
mere lange end brede. Den lille Snabel havde 16—18 eensdannede Kroge (Fig. 287) af 
0,022—0,027™" Længde (Fig. 288 a og b). Sugeskaalene ere forholdsviis store. Kjonsaab- 
ningerne uregelmæssig afvexlende. Kjonslemmet (Fig. 289) var sjelden fremtraadt, og da 
boiet tilbage, omtrent 0,050" langt, ved Grunden 0,025" tykt, mod Spidsen kun halv saa 
tykt, forsynet med faa, men forholdsviis store Børster, som undertiden alene saaes at træde 
frem gjennem Kjønsaabningen. De bageste Led indeholdt rundagtige, noget tverovale Æg 
(Fig. 290) med en enkelt tynd Hinde og Fosterkroge af 0,012—0,0167m, 
I Universitetsmuseet findes den samme Bændelorm af Gallus domesticus, hidrørende 
fra Creplin, betegnet som 7. infundibuliformis. 
Blandt Küchenmeisters Præparater var der ogsaa nogle af denne Art, med om- 
trent 20 Kroge paa Snabelen, af 0,020" Længde (Fig. 288 c). Fosterkrogenes Længde var 
0,017mm, 
