XLI 



Mödct den |s'e April. 



Ilr. Kröyer forelagde en Afhandling over endeel nye nordiske Arter af Amphipoderncs 

 Orden, henliorende deels til allerede bekjendte Slægter, deels til ti nye af Forf. opstil- 

 lede generiske Grupper; og ledsagede denne Afhandling med nogle indledende Bemærk- 

 ninger over Forholdet mellem det dyriske Liv i Polar- og Tropehavene. Det er disse 

 Bemærkninger, man har indskrænket sig til at meddele, da Forf. paa et andet Sted 

 agter at give en forelöbig Oversigt over de nye Slægter og Arter. 



„Den som en gyldig Lov i den zoologiske (Geographi antagne Sætning, at 

 Afvexlingen i Dyrenes Former og Organisationsmaade er i et iestandigt tillagende For- 

 hold fra Polerne til Æqvator, eller med andre Ord, at Antallet af Arter og Slægter 

 stiger, alt eftersom man fra de koldere Zoner nærmer sig Tropeegnene: denne Sætning 

 kunde let, især naar den omvendes, lede til at udkaste et alt for ugunstigt Billede af 

 det dyriske Liv, saaledes som Naturen har udpræget det i det höje Norden. Da et 

 kort Ophold paa Spitsbergen og et længere i det nordligste Norge har forskaffet mig 

 nogen Kundskab om Former og Forhold i de boréale Egne, en Kundskab, som ved de 

 aarlige zoologiske Sendinger fra Grönland stadigen udvides; — og da paa deu anden 

 Side Hans Majestæts Yndest for Naturvidenskaberne for ikke længe siden har sat mig 

 istand til at besöge nogle Tropelande : kan jeg anstille en Sammenligning mellem begge 

 Zoner, ene stöttende mig paa egne Erfaringer. Ved denne Sammenligning omstödes vel 

 ikke den ovenanförte Lov, men Forskjællen mellem de vidtadskilte Egnes Dyreverden 

 (Talen er her blot om Havets Beboere) viser sig imidlertid for mine Oine under et 

 langt mere mildnet Lys end det, hvori jeg tidligere betragtede den. 



Lader man forst Formforskjælligheden upaaagtet, og betragter blot den med Liv 

 begavede Masse eller Tndividantallet, da skulde jeg næsten tree, at Overvægten er paa 

 Nordens Side. Enhver kjender de ældre Erfaringer, som höre herhid: at Stimerne af 

 adskillige Fiskearter, t. Ex. Torsk, Lax, Sild o. s. v. saa at sige ere uudtömraelige i det 

 nordlige Hav; at Dyreverdenens mest kolossale Frembringelser, de egentlige Hvaler, 

 for en stor Deel nære sig af meget smaa Bloddyr og Rrustaceer, hvilket forudsætter 

 uberegnelige Skarer af disse o. s. v. I Havet udenfor Spitsbergen traf jeg en lille Kru- 

 stace af omtrent 2 Liniers Længde i saa forbausende Mængde, at man ved Hjælp af 

 en Sigte eller et lignende Redskab vilde kunne have ost hele Tender fulde af dette 

 Dyr. I Belsund, en lille Bugt af næppe | Miil i D, som ligger paa Vestsiden af 



6 



