i,VI 



oplöst i Vand, og viste sig som Aarer af Kiselsiiiter i det oprindelige Leer. Den 

 tilbageblivende Masse blev i et Glasror opvarmet ved det kogende Vands Varme, medens 

 en Ström af Svovelbrinte blev ledet derover, derpaa udtrukket med meget fortyndet 

 Saltsyre, og senere med kulsuurt Natron, hvorved folgende Bestanddele bleve udskilte: 



Kiseljord 50,99%. 

 Leerjord 7,39. 



Jerntveilte 21,21. 

 Titanilte 0,46. 



Magnesia 19,96. 



Sammenligne vi dette Resultat med Resultatet af en Analyse af Klöftlavaens 

 augitiske Bestanddeel , der var meget omhyggeligen udtrukken med Magneten og gav 

 folgende Sammensætning : 



Kiseljord 50,81. 



Leerjord 2,43. 



Jerntveilte 11,29. 



Kalk 19,31. 



Titansyre 4,95. 



Magnesia 10,99. 

 • Alkali 0,71, 



saa seer man, at Augitens hele Kalkbestanddeel er bleven forvandlet til kulsuur Kalk, 

 at dens Magnesia derimod blev i Forbindelse med Kiseljorden, og dannede Hovedmassen 

 af det nye Mineral. Kalkoligoclasen blev ikkun tildeels decomponeret og i den Substants 

 der blev tilbage efter at den augitiske Bestanddeel var udtrukken ved Indvirkning af 

 Svovelbrinte og Digestion med Saltsyre, fandtes^ en betydelig Mængde af Alkalierne. 



Forfatteren har tidligere gjort det meget sandsynligt, at der i Dybden under 

 de varme Kilder paa Island dannedes Leer, medens endeel af Kiseljorden og den hele 

 Mængde Alkali af Feldspathen oplöste sig i Kilderne; men han troede dengang, at 

 Leret forblev dybt nede i Jorden. Dette er alligevel ikke Tilfældet ; ved Lector Steen- 

 strups Iagttagelser er det godtgjort, at Leret, det andet Product af denne Decomposition, 

 fores til Overfladen og (jet endog saa almindeligt, at Islænderne benævne det med et 

 meget betegnende Navn Hverleer. 



Hverleret forekommer under to forskjellige Former, rödt Hverleer, som inde- 

 holder endnu den hele Mængde Jern af Klöftlavaens augitiske Bestanddeel, og det hvide 



