LXV 



en Fordeel i den expérimentale Kunst, at see den samme Ting fremstillet paa Hore 

 Maader, og Opfindelsen rober en rosværdig Selvtænksoralied, foreslaae vi at tilstaae liam 

 Selskabets Medaille i Sölv, som en Opmuntring." 



Modet den 20de Mai. 



1 rofessor Clausen forelæste el af Etatsraad Estrup meddeelt Bidrag til Phönicierncs 

 Handelshistorie, nemlig en Undersögelse om de mahariske Oer og Elisa. 



Forfatteren belyste critisk de Tvivl, som i nyere Tid og i Særdeleshed af 

 Lelewefl eie opkastede med Hensyn til Sidonernes og Tyriernes Farter og Opdagelser 

 udenfor Hercules's Stötter og beviste, at Grækerne tilskrive Phönicien de tidligste Op- 

 dagelser i Vesten og Sagnene derom. De tilligemed Sagnene overleverede locale 

 Benævnelser kunne derfor med megen Grund antages af være af phönicisk Rod. Saaledes 

 vare Makaron og Elisa rimeligviis generelle pbæniciske Benævnelser paa Oer i det 

 vestlige Ocean; Grækerne gjengive i deres Sprog disse i den virkelige Geographie 

 hjemmehöreude Navne j/j^ffot [laxaQMV^ Hkvdtov, og paa disse Navn og dunkle Sagn 

 om de fjerne Vestlandes herlige Natur construeredes Mytherne om de Saliges Oer og 

 Heroernes Elysium udenfor den bekjendte Verdens Grændser. 



Det er bekjeudt, at Navnene Hesperien , Hesperier , Hesperider rykkede efter, 

 altsom den geographiske Kundskab rykkede frem mod Vesten, og flere vestlige Lande 

 bleve inddragne i deres Kreds. Paa samme Maade skrider Navnet Makarier frem paa 

 Phöniciernes Handelsveie fra Osten mod Vesten indtil det fæster sig paa nogle yderste 

 Puncter, Oer i Oceanet. Sagnene om vijdot (laxaQWV forer Strabo tilbage til phöni- 

 ciske Kilder, og Navnet selv har i det Hebraiske en med Hesperien samstemmende 

 Betydning, idet linriND, "^iHNO bemærker det yderste Vesten. Til samme Kilder 

 henfores det homeriske Sagn om Elysium ved Jordens Grændser, der synes at fremkomme 

 hos Ezechiel c. 27, 7 under Navn af Ôerne Elisa., som et tyrisk Handelsland mod 

 Vesten, hvorfra henledes Purpur og blaae Stoffer. Öerne vesten for Afrika vare saa 

 berömte for deres Purpur, at en Gruppe af disse Oer kaldtes purpurariæ, og Vaidfarving 

 udmærkede i den Grad de gamle Briter, at den gav Folket Navn. Netop i disse 



9 



