XC 



Grunden dertil i Farvernes Nalur, deels viser han, at man af denne lian udlede Mere. 

 Han gjor opmærksom paa, at de meest opvækkende Farver, men som i store omgivende 

 Overllader ogsaa virke foruroligende, navnligt Rödt og Orange, frembringes ved de 

 slörste, men langsomste Æthersvingninger; derimod de Farver, som ere fjernest fra at 

 opvække saadanne Fölelser, og navnligt Blaat og Violet, frembringes ved de mindst 

 udstrakte, men hurtigste Æthersvingninger. Det Gule og det Grönne frembringes ved 

 Svingninger, som ligge mellem begge Yderligheder. 



Han gjorde dernæst opmærksom derpaa, at de Farver, som Malerne kalde 

 varme, Rödt, Orange og Gult, i Sollyset ere ledsagede med den stærkeste Varme, og 

 at de, som erklæres for de koldere, Blaat og Violet, ogsaa i Sollyset ere ledsagede af 

 mindst Varme. * 



Ligeledes gjorde han opmærksom paa, at blandt Sollysets Farvcstraaler de 

 gule og orange have den störste Lyskraft, og næst derefter de grönne og de liveligste 

 rode, hvorimod de blaa og især de violette have mindst Lyskraft. Baade i Svingnings- 

 hastighed, i Varme og i Lyskraft holder da det Grönne Middelveien. 



At de Farver ere harmoniske, som udfylde hverandre til hvidt Lys, havde 

 Göthe allerede udtalt som en i Naturlovene grundet Sandhed, som ogsaa ved de senere 

 Opdagelser finder nye Bekræftelser, hvortil den dog ikke trængte. 



Endskjöndt det Hvide og Sorte ikke kunne kaldes Farver i samme Betydning, 

 som Rodt, Grönt o. s. v., kunne de dog i en vidtlöftigere Betydning af Ordet kaldes 

 saa. Det Hvides Virkning og Betydning forstaaes let af dets Lysstyrke, dets Frihed 

 for alle egentlige Farvemodsætninger og den deraf folgende indre Harmonie. At del 

 Sorte, som fremstillende Mörkct, maatte være Sorgens og Dödens Farve, behover ingen 

 videre Forklaring; derimod fortjener det at bemærkes, at OverOadens Glands, hvorved 

 et stærkere Lysindtryk frembringes, formindsker det sorgelige Indtryk af det Sorte. 



Magister Pedersen blev valgt til Medlem af den meteorologiske Comité. 



Til hele Aaret benliörende. 



] det forlöbne Aar har Selskabet tabt to af sine Medlemmer: 

 1. Etatsraad Manihey til Falkensteen, et af Selskabets ældste Medlemmer, som 

 i en Række af Aar fornemmelig anvendte sine chemiske Indsigter i Landvæsenet. 



