18 



Lvis mest convexe Deel laae i Rygmarvens Midtlinic; men oftest ophörte 

 de, forend de bavdc naaet Randen af den afskaarne Sl;ive, Finder der 

 en almindelig' Krydsning: af Hjernetraadene Sted i Rygmarven fra den 

 ene Side til den anden? Dertil er disse Traades Antal for ringe; hos 

 Fislt, Vandsalamanderen og Fröen danne de paa en Maade km et eneste 

 Lag; hos Fugle ere de rigtignofe talrigere, ligge i tætte Bundter og 

 udmærke sig her saavelsom hos Fisk og Reptilier ved deres Styrke, saa 

 at de bedre modsfaae Compression end de lodrette Traade. En 

 Deel af Traadene gaaer vel fra den ene Side af Rygmarven over i 

 den anden, men en almindelig Krydsning finder ikke Sted i Rygmarven. 

 Tilhore disse Traade ]\. sympathicus og ere Kilden til det vegetative 

 Systems sensible og motoriske Virkninger? Det er en altfor dristig Hy- 

 pothese, som ikke er bygget paa mikroskopisk Undersögelse , uagtet rig- 

 tignok IV. sympathicus staaer i langt slorre mechanisk Forbindelse med 

 Rygmarven end med Hjernen. En Indvending gjör jeg mig selv mod 

 denne Antagelse, nemlig at jeg ikke med Restcmthed (saavidt jeg erin- 

 drer, har jeg kun enkelte Gange fundet det hos Fisk) hos voxne Dyr 

 har seet Hjernetraade udspringe fra Rygmarvens ikke faa Hjerneceller; 

 den störste Deel af disse ligger i Rygmarvens Midtlinie, som Traadene 

 gjennemskjære, og ikke ud til Siderne, medens jeg dog har forfulgt 

 Traadene fra Rygmarvens ene Sidehalvdeel til den anden. 



§3. 



Om Elementardelenes Leiringsforhold i Hjerne og Rygmarv. 



CTab. 1 & H). 

 De fiilgende Iagttagelser i denne Paragraph beder jeg anseet som 

 et meget svagt Forsög paa at undersöge Hjernens inderste Strucfur paa 

 en forhen ikke anvendt Maade. Jeg har i Grunden med Uret gjort en 

 Anticipation i Undersögelsesmethoden ; thi uagtet Hjernen og fremfor 

 Alt Menneskets er undersögt med det blotte Öie af mangfoldige grun- 



