45 



sen af dem lettes derved, at Cellerne o{j de ellers blejje vegetative 

 Traade forves gult. 



Ifölge den ovenfor givne Besl;rivelse vil man finde en væsenlig 

 Forslsjcl mellem Ganglieceller og Djerncceller. Til denne Antagelse be- 

 rettiger ilike blot Cellernes Forelsomst, Sförrelse og Form, men ogsaa 

 Cellemembranens forsLjellige Bygning, Störreisen og Antallet af Kjerne 

 og Kjcrnelegeme, de eiendommelige Traades Forhold til Cellerne, samt 

 de Cellemembranen og Traadene bedækkende Kjerner. Det er natur- 

 ligviis vanskeligere at udtrjkke Forskjellighederne med Ord end selv at 

 see dem med Öiet. 



§6. 

 Om Nervernes Udhredning og Ende i Muskelcrne. 



Til at see IVervernes Udbredning og Ende i Muskelerne maa man 

 vælge meget smaa og gjennemsigtige Muskeler; 3Iuskeler af Pattedyr og 

 Fugle, selv af meget smaa Dyr, ere mindre brugbare formedelst deres 

 Farve. Mest tjenlige har jeg hidindtil fundet Öienmuskclerne af Froer 

 og Vandsalamandere, fordi man paa engang kan oversee hele 3Iuskelen 

 og alle iVervelraadenes Forlob. Bugmuskeler af Froer, som ere an- 

 vendte af andre Iagttagere, ere ogsaa ret passende. 



Nerveslammen træder ind henimod Muskelens Udspring, underti- 

 den mere til Siden, og deler sig snart i sine IXervetraade, der have 

 samme Tykkelse som i Stammen, men dog ere noget klarere og synes 

 at indeholde mindre Marv. Traadene danne Plexus paa forskjellig 

 Maade, idet de snart forlöbe tvers over Muskelprimitivbundterne, snart 

 parallelt med dem, og danne endelig Buer, som vende Convexiteten mod 

 3]uskelens Ende, idet de derpaa gaae tilbage til samme Stamme, hvor- 

 fra de gik ud. Alle Traadene ligge i Almindelighed paa samme Flade 



