92 



nemsigfigt og trælsl«er sig- untlertiden stærkere sammen paa et Sted end 

 paa et andet (fig. 86). Udvendigt er Cellen bedækket af en traadet 

 Masse, i hvilken findes megen Formatio granulosa med Kjerner af sæd- 

 vanlig Form, Udseende og Störrclse; ved deres mörkere Udseende skjel- 

 nes disse Kjerner let fra Gangliecellerncs lyse Kjernelegemer (fig. 86). — 

 I Cellen findes altid een, sjcldent to Kjerner, som ligeledes ere Blærer, 

 hvilket erkjendes deraf, at de under en vis Focus vise sig begrændsede 

 af en dobbelt Linie, og at Contentum trækker sig sammen og lader et 

 Mellemrum mellem sig og Kjernens Membran (fig. 8a. a). Kjerneind- 

 holdet er nemlig tykkere, mörkere, mere grovtkornet og coagulabelt 

 (maaskec formedelst större Rigdom paa Æggehvide) end Cellens eget 

 Indhold. Især trækker det sig sammen ved Chromsyre og Eddikesyre, 

 og denne Eddikesyrens bekjendte Egenskab til at fremstille Kjernen i 

 Celler, beroer vistnok derpaa, at Indholdet coagulerer stærkt. Ofte naar 

 jeg til Celler, som vare behandlede med Vand, og hvori Kjernen var 

 aldeles skjult, tilsalte Chromsyre eller Eddikesyre, saae jeg Kjernen efter- 

 haandcn træde frem og blive aldeles synlig, alt eftersom Contentum coa- 

 gulerede og stærkt begrændset trak sig sammen; Kjernen kunde da faae 

 en næsten sort Farve. De temmelig store Korn vise stærk Molecularbe- 

 vægelse i selve Kjernen og underliden ogsaa i Cellen. Forresten retter 

 Kjernens Störreise sig i Almindelighed efter Cellens; den er absolut og 

 relativt meget storj dens Form er oftest rund, undertiden men sjcldnere 

 oval. — Af Kjernelegemer, som jeg kun har truflot i selve Kjernen og 

 ikke i den övrige Celle, finder man 1 — 5. I meget smaa Celler ere de 

 smaa; men allerede i Celler af Middelslörrelse have de en betydelig 

 Slörrelse. De ere meget klarere end den omgivende Kjernesubsfants, og 

 nnder en vis Belysning vise de sig omgivne af en dobbelt Linie (fig. 86); 

 paa isolerede Kjerner kan man see dem rage udenfor Kiernen (fig. 83. d).. 

 Ere de meget store, seer man desforuden, at de vise en under forskjeljig 

 Focus snart lys, snart mörk Plet eller Ring i deres Midte (fig. 85. b). 



