159 



Föflder, og da Anndidcrne ellers i mange Henseender sfaae i samme 

 Forhold til de hoiere Leddyr, som Fiskene til de höiere Beendyr, saa 

 maa Benævnelsen Finner vistnok ansees for den meest passende. Vil 

 man indvende, at denne Benævnelse let kan {jive Anledninjj til af drag-e 

 en iirig-lijy Analojj-ie, da man under Finnerne hos Fiskene tillijje indbefatter 

 de uparrede Finner, der ikke svare fil Lemmerne hos de höiere Dyr, 

 da maa dertil bemærkes, at under Benævnelsen Finner, pinnæ, pennæ, 

 oprindeliff (o{y unæfffelijj rijj^fig-st) alene beteg-nedes de eg^enflige Bevæ- 

 g-elsesorganer, da Romerne havde hentet denne Benævnelse fra Analnp-ien 

 med Fuglenes Vinger, som ogsaa kaldfes pinnæ eller pennæ, og- at denne 

 Benævnelse derfor neppe bor anvendes paa andre Organer uden i Sam- 

 mensætning, saasom Rygfinner, Halefinner o. s. v., medens man ved 

 Ordet Finne alene for sig betegner de parrede Finner, de egentlige 

 Bevægelsesorganer. 



Man kan som oftest adskille en överste Finne (pinna superior, p. 

 dorsalis), som sidder nærmest Rygfladen og en nederste Finne (pinna 

 inferior, p. ventralis fig. 13, 71). Men ofte smelte de noie sammen 

 (fig. 93); da maa Tilstedeværelsen af een eller to IVaale afgjöre om man 

 skal betragte det som en enkelt Finne eller to forenede; thi hver Finne 

 er i Regelen forsynet med een I>'aal. 



Borsterne ere enten enkelte eller sammensatte. Af enkelte 

 Börster mærkes: 



haarformede B. (Setæ capillares, fig. 76, 101), 



sylformede B. (Setæ subulafæ, fig. Ill), 



rendede B. (Setæ canaliculatæ, fig. 15 b, 17*), 



hageformede B. (Setæ uncinatæ, fig 41 b), 



gaffelformede B. (Setæ furcatæ, fig. 27). 



♦) Disse liiirstcr tre Iirr tojjncde saaicdcs, il man ikke soi>r Itriiden. livortflcr de 

 have fairt XaTn 



