XXVI 

saavel i sine ydre Forhold og Farvetegning som i Bygningen af Skelettet, fra Felis 
macroura Princ. Maximil. og fra Felis pardalis Lin. f i 
Det tredie Dyr, han har fundet, er en Art af Rævefamilien, som han anseer 
for ubeskreven. Den har Pupillen altid rund selv i det stærkeste Lys, er betydeligt 
mindre end den i Skovene forekommende Canis d'Azzaræ Prine. Maxim. og i Farve 
forskjellig fra denne. Den opholder sig paa aaben Mark og kaldes af Brasilianerne 
Markhunden. Dr. Lund har givet den Navn af Canis vetulus, og mener, at den tillige- 
med Canis Corsac og Canis velox Horl. burde danne en egen Underslægt. 
Langt större er den Tilvæxt, som Fortegnelsen paa de forsvundne Dyrearter 
har erholdt, og ikke mindre store ere de Forandringer i Bestemmelserne , som den 
forögede Mængde af Materialier, især af karakteristiske Stykker, og den fortsatte og 
dybere gaaende Sammenligning have fremkaldt, og som den med Afhandlingen fålgende 
nye Liste paa Pattedyrene (baade levende og uddåde) i Riv das Velhas Floddal, sam- 
menlignet med den sidst leverede, viser. Disse Forandringer have især truffet Forfatte- 
rens Orden Brutæ. De faa Levninger, som forhen tillagdes Myrmecophaga-Slægten ere 
overfårte til Dovendyrenes Familie, i hvilken de til Slægten Megalonyx tidligere henförte 
Arter nu blive fordeelte i tvende Slægter, Megalonyx og Platyonyx. Den förste har 4 
Kindtænder paa hver Side saavel i Overkjæven som Underkjeven, Platyonyx har der- 
imod 5 paa hver Side i Overkjæven og 4 i Underkjæven; ogsaa i Formen afvige begge 
Slægters Tænder noget fra hinanden; desforuden ere Klåerne forskjelligt dannede hos 
disse Slægter; den fårste har dem stærkt sammentrykte og meget büiede; hos den 
anden derimod ere de lidt fladtrykte, bredere og mindre böjede. Denne sidste Form af 
Klöerne kunde synes at tyde hen paa en stærkt udviklet Graveevne hos denne Slægt, 
men Forfatteren söger at godtgjüre af den ejendommelige Articulationsmaade af Grund- 
ledets Been, at Foden ikke er dannet til Gravning. Mellemhaandens Been nemlig arti- 
culere sig til de fålgende Fingerled ved en ganske plan Flade, saa at ingen Böining 
kan finde Sted. Ikkun Negleledet er båieligt, men kun i Retningen nedad, da en stærk 
ravnenæbformig Forlængelse, der udlåber fra den bageste og üverste Rand af Kloledet, 
og vender bag til, griber ind i en Fordybning paa Ryggen af det næstfålgende Led og 
forhindrer saaledes enhver Bevægelse af Kloledet op ad, ja tillader ikke engang Kloen 
at udstrække sig i vandret Plan. Forfatteren gjér videre opmærksom paa, at de lige- 
saalidt kunde gaae paa Jorden, og at de i det håieste kun kunde udföre denne Bevæ- 
gelse paa Dovendyrets ynkelige Viis; han finder det, derfor sandsynligt, at de have 
klattret i Træerne. Alle i de forrige Afhandlinger anförte Arter af Slægten Megalonyx 
