XLI 
Deu historiske Classe. 
Conferentsraad Werlauff meddeelte: Forsög til at oplyse og forklare den byzan- 
tinske Historieskriver Procops Efterretninger om de nordiske Lande. Procops Kundskab 
om det nordlige Europa kan bedémmes af de Efterretninger, han i sin gothiske Krigs 
Historie har meddeelt, saavel om Oen Brittia med de der boende Folk, som om Oen 
Thule, hvor en Deel af det heruliske Folk i Begyndelsen af det 6te Aarhundrede skal 
have nedsat sig. Paa fürstnævnte Oe boede, ifölge hans Beretning, tre talrige Folkeslag, 
hvert under sin Konge: Britter, Angler og Friser; en lang, i Oldtiden opfört Muur 
deelte Oen i to Dele, af hvilke den östlige var frugtbar og stark befolket, den vestlige 
ufrugtbar, ubeboet og ubeboelig, Ved denne Oe have de fleste Nyere tenkt sig det 
nuverende Engelland og Skotland, hvor Angler og enkelte Friser i det 5te Aarhundrede 
havde nedsat sig; Muren blev da en af de, i den romerske Keiserperiode, her opfürte; 
forüvrigt oversaae man det Modsigende imellem den naturlige Beskaffenhed af den 
brittiske Oe og Brittia, saaledes som denne af Procop beskrives. 
Forf. troer, at disse Modsigelser kunne heves og Procops Efterretninger paa 
en meget naturligere Maade forklares, ved at antage Brittia for den jydske Halvöe, hvis 
östlige Deel er frugtbar, skovbevoxet, fuld af Indsöer og Aaer, medens den vestlige 
derimod er ufrugtbar, bestaaer tildeels af Flyvesand og lider af Vandmangel. Omtrent 
i Midten gjennemskjeres Landet af den bekjendte, höie, skovlöse, ufrugtbare Landryg, 
der fra Liimfjorden af strækker sig lige til Hartzen. Sagnet om denne Naturbeskaffenhed 
kunde, ved den lange Frastand, Ubekiendtskab med de üvrige lokale Forhold, og ingen 
eller höist indskrænket Kjendskab til den germaniske Tunge, letteligen misforstaaes af 
Procop. Det gamle skandinaviske og germaniske Diki; Teich (Dige, Dæmning, Gierde) 
forvexledes af ham med det beslægtede græske reıyog (Muur), og den naturlige Land- 
ryg, hvis förste Oprindelse oversteg al menneskelig Erindring, blev for ham til en, af 
Landets gamle Beboere opfört, Muur. Forf. har i en tidligere Afhandling strebt at 
godtgjöre, at ved Sevo Mons hos Plinius skal forstaaes den omtalte Landryg, og at 
saavel det af Pytheas skildrede frugtbare nordiske Land, som Melas Codanonia ( Scan- 
dinavia ), der i Frugtbarhed og Störrelse overgik alle övrige Oer i den codanske Bugt, 
nærmest maa henföres til vor Halvöes östlige Deel. Her fremsættes tillige den For- 
modning, at den germaniske Öe Scandza, hvor et gammelt engelsk Sagn lader det 
saxiske Kongehuses Stamfader Sceaf som et lidet Barn lande i en Baad med et Korn- 
neeg under Hovedet, ei skal forklares eftrr den almindelige Mening om Skaane, men 
6 
