om den jydske Halvöe, hvis Ostsides fortrinlige Frugtbarhed og tidlige Beboelse Sagnet 
maaskee har villet antyde. Naar Procop kalder Brittia en Oe, maa man erindre sig, 
at de Gamle hyppigen forvexlede Öer og Halvéer. H.n kan være kommen til at 
benævne Halvöen Brittia, fordi han har tænkt sig en Navne-Overeensstemmelse mellem 
den store brittiske Öe og det Land, hvorfra en Udvandring til hiin var skeet; dersom 
det ikke er en urigtig Læsemaade af Bri for Vi eller Ju (Brittia for Jutia). De tre 
Folk paa Brittia gjenkjendes letteligen som Halvöens Jyder, Angler og Friser, og disse 
kunne igjen bringes i Forbindelse med de Folk, som deels i Oldtiden, deels i den 
tidligere Middelalder forekomme her: Guttoner, Teutoner, Cimbrer, Hillevioner, Saxer, 
Vinuler. Det her afgivne Vidnesbyrd om Frisernes Tilværelse paa Halvöen i det 6te 
Aarhundrede, bestyrker den Hypothes, at disse maae henregnes blandt Halvöens Urfolk, 
Skildringen af Halvöens Beboere, som selvstendige og talrige Folkestammer, kan tillige 
forklare de i vor Sagnhistorie forekommende Vink om indbyrdes Krige paa Halvöen, 
og staaer ikke i Modsigelse med de fra andre, ogsaa nordiske, Kilder os bekjendte 
historiske Forhold. At Halvöens Folkemængde foranledigede jævnlige Udvandringer, 
stemmer overeens med den hos Middelalders-Skribenterne sædvanligen forekommende 
Forklaring over dette Phænomen; de Udvandrendes Nedsættelse hos Frankerne sigter, 
uden Tvivl, til de Danskes tidlige Angreb paa det frankiske Riges Kyster. Sagnet om 
Beboerne paa en Deel af den frankiske Kyst, hvis Forretning det var at seite de 
Dödes Aander over tilÖen Brittia, kan forklares af en ældgammel og udbredt Folketroe 
og skal maaskee ikke henföres til den jydske Halvöe, men snarere til den brittiske Öe 
med den modsvarende franske Kyst. 
Öen Brittia kommer Procop egentlig til at beskrive, ved Fortælling om en 
Krig imellem Anglerne og Varnerne, det sidste ogsaa et tydsk Folk, hvoraf en Green 
dengang boede mellem Rhinen og Östersöen. I Anledning heraf meddeler han igjen 
adskillige interessante Oplysninger om begge disse Folks, iser om Anglernes, Regjering, 
Sæder, Cultur og övrige Eiendommelighed; "hvad her forekommer om Varnerne, viser 
i det Hele Disses Overeensstemmelse med de gamle Skandinaver. - Mærkeligt er det 
dog, at Halvoens Beboere i det 6te Aarhundrede endnu ikke skulde have kjendt Hesten, 
Mueligen kan Anglernes Besög ved det græske Keiserhof i de frankiske Gesandters 
Fölge, som Procop udirykkeligen omtaler, have givet den förste Anledning til Verin- 
gernes senere Optrædelse i Constantinopel. 
Om et andet af de mindre fuldstændigen kjendte tydske Folk haves i samme 
Værk af Procop ligeledes en interessant Episode — om Herulerne, Ved at fortælle 
