LV 
godtgjöre, at den meget langt tilbage i Tiden har været dyrket der, De Gamles Juni- 
perus svarer, efter Forfatteren, til den almindelige Ene, deres Ozycedrus til Juniperus 
Oxycedrus og macrocarpa, og deres Citrea eller Cedrus (skjöndt ikke altid) til J. phæ- 
nicea; saaledes skjelnede allerede de Gamle de indbyrdes meest afvigende Enebærtræer. 
Taxtræet kaldte de Taxus. Forfatteren kommer saaledes til det Resultat, at der i Hen- 
seende til de italienske Naaletræer og deres geographiske Forhold ikke siden Romernes 
Tid er foregaaet nogen Forandring; hvorhos han dog indrömmer, at der i Oldtiden har 
været flere og större Naaleskove. 
Skjündt ltalien er rigere paa Arter af Naaletræer end Nord- eller Mellem- 
Europa, hvilket især er en Fülge af de forskjellige climatiske Forhold, som Höide- 
Bælterne frembyde, saa er dog Træernes Antal langt mindre og saaledes spiller den 
her omhandlede Plantefamilie en langt mindre betydelig Rolle i den italienske Natur og 
bidrager langt mindre til at bestemme dens Vextcharacleer end Tilfældet er Nord for 
Alperne, Derfor er ogsaa Anvendelsen i Menneskeliyet, til Huse, Skibe, Gjerder, Broer, 
Bjergværker 0.s.v. langt ringere i Italien, 
Professor Zeise har givet en Beretning om en af ham anstilt Undersågelse over 
Virkningen af Phosphor paa Acetone og paa Æther. Denne Undersågelse, som alt er 
anmeldt i ,,Oversigten af Selskabets Forhandlinger for 1839” og senere noget nærmere 
omtalt ved Forhandlingerne i de skandinaviske Naturforskeres andet Måde (Sommeren 
1840), har fört blandt andet til det, vist temmelig uventede Resultat, at Acetone og 
‘Ether destrueres af Phosphor uden Medvirkning af andre Stoffer, og at derved dannes 
for hver især af disse organiske Stoffer i det mindste 3 nye phosphorholdige Syrer 
og een indifferent kulstofholdig Phosphor-Forbindelse. Hidtil have Forfatterens Forsög 
dog fortrinligt været reltede paa Acetonens Forhold i saa Henseende. å 
Efter at have iagttaget, at en i længere Tid henstaaet Oplåsning af Phosphor 
i Acetone reagerede paa det livligste suurt, og at denne Reaction hverken hidrårte fra 
Phosphorsyre, Phosphorsyrling, Underphosphorsyrling, eller fra en af de phosphorholdige 
Syrer, hvilke Kane har omtalt som frembragte ved en Vexelvirkning mellem Acetone 
og Phosphorsyre, eller Chlorphosphor, anstillede Forfatteren over dette Forhold Forsåg, 
som tydeligt lærte, saavel at det nye sure Product opstaaer selv naar Vand og Luft 
paa det omhyggeligste udelukkes, som og, at selv reen Ildluft kun virker svagt paa 
Phosphor i Acetone. 
