LVII 
har sögt at bortskaffe denne ved at substituere Kalken med Natron og derpaa foranledige 
Udkrystallisering af det phosphorsure Natron saaledes at Natronsaltet med den nye Syre 
tilbagebliver i Oplösningen. — Af disse to Syrer, som begge give med Blyoxid uop- 
löselige Salte, kalder han forelöbigt den, som giver med Kalken det letoplöselige Salt 
Phosphacetsyre, og den, som med Kalk giver det uoplöselige Salt, Acephosgensyre. 
Alle disse tre Syrer indeholde Phosphor, Kulstof, Brint og Ilt. De oplöselige 
Salte af hver især give med salpetersuurt Sölvoxid et Præcipitat, som i Vædsken, i det 
mindste efter nogen Opvarmning af samme, bliver sortebruunt, eller endog sort. Men 
Phænomenerne derved ere iövrigt noget forskjellige ved hver især. Acephossur Kalk 
giver nemlig med tilsat salpetersuurt Sölvoxid ved almindelig Temperatur först efter 
længere Henstand en brunsort Udskilling, men ved Opvarmning üieblikkeligt. Det 
phosphacetsure Natron og den phosphacetsure Kalk giver med salpetersuurt Sölvoxid 
först et rigeligt hvidt Bundfald, der ved almindelig Temperatur i Löbet af 3 Time, ved 
Opvarmning Gieblikkeligt bliver sort. Det acephosgensure Natron giver med salpetersurt 
Sölvoxid et guult Præcipitat af Udseende som phosphorsuurt Sölvoxid, men ogsaa dette 
overgaaer ved almindelig Temperatur langsomt, ved en forhöiet hurtig, i brunsort; en 
tydelig Reduction af Sölv har Forfatteren i intet af disse Tilfelde kunnet iagtage; 
overalt indtræde, forstaaer sig, disse Forandringer uden Lysets Medvirkning. 
De have endvidere fælles disse Syrer, at deres Salte ved Ophedning give 
megen Luft og et kulagtigt Residuum; ingen af dem giver i basebunden Tilstand selv- 
antændelig Phosphorbrint. 
Syrerne à fri Tilstand, udskilte af deres Blysalte ved Svovelbrint, give ved 
Inddampningen fernisagtige, bleggule Masser, meget letoplöselige i Vand, af en stærk 
suur Smag og af stærk Virkning paa Lakmuspapir. Ophedede til henimod Glödning, 
destrueres de under Udvikling af en tyk, hvid Taage, og give efter Glödning i Luften 
tilsidst en meget kulrig Masse, som med Vand giver oplöst Phosphorsyre og tilbage- 
blivende Kulflokker, Acephossyren giver derved ingen selvantændelig Luft, og Phos- 
phacetsyren kun af og til et svagt Forbrændningsphænomen; men fra Acephosgensyren 
hæver sig, under livlig Brusning og stærk Opblæring, en Mængde smaa phosphor- 
aglige Luer. 
Acephossyresaltene give i Almindelighad enten gummiagtige, eller pulverformige 
Masser; de ere letoplöselige og fældes derfor ei, naar Sölvsalte undtages, af andre 
Salte, ei engang af basisk eddikesurt Blyoxid, de oplöses ogsaa af Alcohol. Blysaltet 
overgaaer ved Inddampning tildeels i en uoplöselig Tilstand. Barytsaltet reagerer stedse 
8 
