26 
paa mange Steder er fuldt af smaat Gruus. Hvis man derimod kun tager 
for sig den Deel af Mosestrækningen, hvori Törv graves, og som netop 
formedelst Törvgravningen her bliver Gjenstand for en nüiere Beskri- 
velse, da bliver Omridset mere regelmæssigt, skjævt-firsidet eller omtrent 
rhomboidalt (Fig. £ A). Fra dette rhomboidale Hovedpartie udgaaer 
imod Norden en Viig (Fig. 1B) eller Arm, som nu er udtörret, opdyrket 
og benyttet til Kornavl. Imod Sydvest er det ved en Dæmning ad- 
skilt fra en stürre Vandbeholdning, C, hvis Bækken imod Syd bliver 
mindre dybt, og, idet det efterhaanden smalnes, antager en sydåstlig 
Retning, og forhindres ved en opfårt Steendæmning fra at låbe ud 
i nogle korte Daldrag (D), som man kan forfölge ned imod Sundet. 
Fig. I. 

ee D 
DE à 
Hovedpartiets eller den egenlige Moses længste Axe (störste Ud- 
strækning) gaaer i Retningen V.S. V. — O.N.O. og udgjör noget over 
600 Alen; i samme Retning gaae Mosens tvende længere Sider, som vi 
for Kortheds Skyld ville kalde dens sydlige og nordlige Sider. — Den 
kortere Axe er omtrent en tredie Deel af den længere, og i dens Ret- 
