27 
ning gaae de kortere og bugtede Sider, hvilke vi af samme Grund ville 
kalde Mosens östlige og vestlige Sider. 
Overalt ved Foden af de omgivende Bakkeströg findes det blaa- 
lige Sand- eller Grusleer, hvilket fra disse strækker sig ind under Mosen 
og danner dennes Underlag. Overfladen af dette Jordlag er meget böl- 
gende, hvorfor ogsaa Mosebunden bliver bölgende, ligger i forskjellig 
Höide og giver Mosen en forskjellig Dybde, Saaledes liber der langs 
med de længere Sider, dog nærmere mod den sydlige af disse, en For- 
höining eller Banke, som deler Mosebunden og derved dette hele Partie 
af Mosen (see fig. I A) i tvende naturlige Dele, en bredere og tillige 
dybere, som ligger imod den nordlige Side, og en smallere og mindre 
dyb Deel, som fölger den sydlige. Den Foranderlighed, Mosens Dybde 
herved frembyder, er fremstillet i den mörke Gjennemsnitsfigur b a a’ 
fig. I; Gjennemsnittet gaaer gjennem den imod Norden udgaaende Viig 
(B) og Hovedpartiet (A); b er Dybden i Vigen, a i Hovedpartiets bre- 
dere og a’ i sammes smallere Sidedeel. 
Da det hidtil ikke har været mig muligt at undersøge tilbunds 
den bredere Deel formedelst dens Dybde og den fra Siderne indtræn- 
gende Vandmasse, vil jeg ikke begynde min Fremstilling af Enkelthederne 
med denne Deel af Mosen, men först senere hen meddele, hvad jeg har 
kunnet bringe for Dagen derfra; jeg gaaer derfor strax over til den spe- 
cielle Beskrivelse af den smallere eller sydligere Sidedeel (a”), hvor Un- 
dersügelserne ere forbundne med færre Vanskeligheder, og følgelig ville 
have en större Udstrækning og Noiagtighed. 
Den smallere eller sydlige Sidedeel af Mosen. 
Fig. II fremstiller nu det samme Partie, som i Fig. I er betegnet 
med a’; ved mörkere og lysere Skygger har jeg sögt at tydeliggjöre de 
forskjellige Törvmosen sammensættende Lag eller Afdelinger. Disse ville 
vi nu (betragte saaledes som de ligge over eller ved Siden af hinanden, 
D* 
~ 
