
og smallere, end hos den almindelige Fyr, forudsat at man sammenligner 
Frugter, som have været eensstillede i Roglen, da der jo i de berörte Hen- 
seender finder en betydelig Forskjel Sted mellem Formen af Frugtens 
Dele indenfor de forskjellige Skjæl af den samme Kogle. 
Da der nu i næsten alle den undergaaede Fyrreskovs Levninger 
er paaviist Uovereensstemmelser med de nuvoxende Fyrretræer, og da 
enkelte af disse ere betydelige nok til at give de Fyrretræer, der for- 
dum voxede her, et ciendommeligt ydre Prag — jeg henregner til disse 
f. Ex. Roglernes Form, ringe Störrelse og Længdeforhold til Naalene, 
Barkens betydelige Tykkelse ete., — synes det mig næsten uundgaaeligt, ikke 
at betragte den forsvundne Fyr som en eiendommelig Form af den Fyr, 
der nu kun ved Pleic og Skovdyrkning vedligeholder sig i Landet, enten 
saa denne Form vil nogenlunde udtrykke Forstmændenes Skotske Fyr, 
eller ikke. Imidlertid kan kun umiddelbare Sammenligninger mellem 
Törvmosernes Fyrrelevninger og de forskjellige europæiske Former af 
Fyrrearter afgjöre dette Spörgsmaal tilfredsstillende*). 
Jeg har tidligere gjort opmærksom paa, at Fyrrestammerne fra det 
ovenfor beskrevne Lag (r) af disse Træers aarlige Affald ligge ud i et 
Törvlag (p), som låber parallelt med Mosens Bund, og som hörer til 
den Törvmasse, hvilken Törvgraverne ialmindelighed benævne Svamp. 
Dette Lag begynder umiddelbart over det ovenfor beskrevne Ralklag (n) 
og er nærmest samme meget fuldt af lange græsartede Blade, hvilke dog 
snart forsvinde, og en eneste Mosart, en Sphagnum, synes da udelukkende 
at udgjére Törvmassen. Efterat Sphagnummassen har dannet et Türv- 
lag af omtrent en Fods Tykkelse, seer man i Massen kun Stænglerne af 
denne Mosart, saa fremherskende er den bleven. I denne Reenhed fort- 
sætter Laget sig imod det med q betegnede Lag, hvor en anden Mosart, 
Hypnum cordifolium, begynder at blande sig ind mellem Sphagnummosset, 
og tilsidst bliver encherskende og danner Laget q. 

+) See ved den næste Mose: Fyrreievningernes Lag. 
