we 
nesdammosen henstillede Spirgsmaal, om det er den almindelige Birk, 
Betula alba, som findes i disse Skovmoser, og om den oprindelig har voxet 
i Mosen? Den sidste Deel af Spörgsmaalet kan besvares bekræftende; 
thi paa Grændsen mellem Sphagnum-Laget og det oven over liggende 
Lag af Hypnum proliferum fandt jeg tvende Rodstöd af Birken staaende 
urörte, saaledes som de havde voxet, opskydende gjennem Törven 6—8 
afknækkede Stammer af 2—5 Tommers Gjennemsnit. Det fugtige Voxe- 
sted, og det Forhold, at mange Stammer kom fra samme Rod, kunde let 
lede paa den Formodning, at man her havde Duunbirken (Betula pube- 
scens) for sig, hvilken Art just holder sig til saadanne Localiteter; men 
de imellem de tynde Plader af Hypnum-cordifolium-Laget velbevarede 
hele Blade vise tydeligen, at Bladrandene have dannet en meget spids 
Vinkel baade ved Grunden af Bladet og ved Spidsen — noget, som al- 
deles ikke passer paa Duunbirken. Tage vi desuden Rakleskjællenes Form 
til Hjælp, vil denne ogsaa stemme mere med Formen hos Betula alba 
end hos Betula pubescens, skjéndt den ikke stemmer aldeles med den. Dei 
Mosen liggende Rakleskjæl' have aldrig nogen tilbageböiet Hage paa den 
udspærrede Sideflig, medens en enkelt heel Rakle, som jeg iagttog, 
dog havde baade en Korthed og 'Tykhed, som mindede om Duun-Birkens. 
Saaledes synes Birkelevningerne i Mosen at have Lighed baade med den 
ene og den anden Art, og höre maaskee hverken den ene eller den anden 
til, men gjøre en Overgang mellem begge. 
Alle disse 5 Mos-Törvlag blive dækkede ved et flere Fod mægtigt 
Lag (1 af Grene og Stammer af El, Birk og Piil, det samme Lag, som ligger 
over Dannelserne ved Randen, og som saaledes gaaer over den hele Mose, 
Dette Ellelag frembyder kun faa andre kjendelige Plantelevninger, skjündt 
den meget afvexlende Farve og Structur tydeligt råber, at snart en, snart 
en anden Væxt har fremherskende afgivet Massen. 
Vid. Sel. naturvid. og mathem. Afh. IX Deel. H 
” 
